Номер провадження: 22-ц/813/2767/25
Головуючий у першій інстанції Ярема Х.С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Сєвєрової Є.С. (суддя-доповідач),

- суддів: - Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

учасники справи:

- позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

- відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.08.2024, ухвалене у складі судді Ярема Х.С.,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В серпні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія « Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №27185-01/2022 від 28.01.2022 в розмірі 56 680 грн. Стягнути з відповідачки понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.01.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 21785-01/2022, який підписувався електронним підписом одноразовим ідентифікатором W3975 та за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 15000 грн. через платіжний сервіс «iPay.ua» (транзакція 134184101 на картку НОМЕР_1 . Кредит отримано на 30 днів до 26.02.2022 під 2,50% на добу (912,5% річних), які у разі прострочення зобов`язання чи пролонгації кредиту збільшуються до 3,2% на добу та стягуються не більше ніж 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення. Підписанням вказаного договору відповідач погодилась з тим, що невід`ємною частиною договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства www.zecredit.com.ua. Жодних заперечень під час укладання договору відповідач не висловила.

13.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК « Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 на суму 58 680 грн. з яких 15 000 грн. - основний борг; 43 680 грн. - борг за відсотками (а.с. 2 5).

Позиція відповідача в суді першої інстанції

Представник ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву просив в її задоволенні відмовити. Представник вказує, що позивач не долучив до матеріалів справи будь-яких доказів, що електронний підпис належить саме відповідачеві. Також відсутні докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачеві за кредитним договором, підтвердження отримання ОСОБА_1 повідомлень про відступлення права грошової вимоги за договором. Після закінчення строку дії договору кредитор не мав права нараховувати відсотки. Враховуючи суму кредиту 15 000 грн. та відсоткову ставку 2,50 % на добу та строк кредиту 30 днів, максимально позовні вимоги позивача можуть складати 26 250 грн. Крім того, позивач не надав первинних бухгалтерських документів на підтвердження розміру заборгованості (а.с. 41 45).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.08.2024 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська агенція з повернення боргів» 58 680 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2 684 гривень.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 була вільною в укладанні зазначеного кредитного договору та була обізнана з умовами кредитування, в тому числі з умовами нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодилась, підписавши електронний підписом кредитні документи, за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору до кредитора відповідач не зверталась.

Відповідач не надала суду розрахунку заборгованості, який би спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості.

Загальний можливий строк нарахування відсотків визначений сторонами у договорі складає не 30 днів, а 90 днів з дати прострочення виплати, а тому посилання відповідача на максимально можливу суму претензії кредитора у розмірі 26 250 грн. є необгрунтованим. (а.с. 127 134)

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Усенко А.В., діючий від імені ОСОБА_1 , просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.08.2024 скасувати. Ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з позивача судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 8000 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що позивачем нараховані відсотки за користування кредитом не лише за період дії договору, а і поза межами строку дії кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 Договору про надання фінансового кредиту, мета отримання кредиту власні потреби клієнта, Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 26.02.2022. Надалі з 27.03.2022 кредитор не мав права здійснювати нарахування відсотків з огляду на закінчення строку кредитування за договором. Судом першої інстанції не було враховано вказаних обставин, та не враховано, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 26250 грн, з яких: 15000 заборгованість за основним боргом; 11250 грн. заборгованість за відсотками. (а. с. 141 143).

Позиція позивача в апеляційному суді

ТОВ «ФК «ЄАПБ» у відзиві на апеляційну скаргу просило залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позиція позивача у відзиві на апеляційну скаргу здебільшого збігається з доводами, які викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, надані в суді першої інстанції.

На спростування доводів апелянта щодо нарахованих відсотків, ТОВ "ФК "ЄАПБ" зазначило, що як вбачається з умов кредитного договору № 27185-01/2022 від 28.01.2022, а саме відповідно до п.п. 4.3. У разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 2.4. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору. Тобто, відсотки за вказаним кредитним договором можуть нараховуватися 90 днів після першого дня прострочення виконання умов Договору. (а.с. 168 174)

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1, 5 цієї частини.

Дана справа за ціною позову (58 680 грн.) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику його учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

28.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту №27185-01/2022, який підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора W3975, що був надісланий на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , про що йдеться в п. 7 Кредитного договору «Реквізити сторін».

Згідно з п. 1.1. Кредитного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 15 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п.1.2. кредит надається строком на 30 днів, тобто до 26.02.2022.

Згідноз п. 1.3 за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу.

Згідно з п. 1.8 невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, які розмішені на сайті Товариства https://www.zecredit.com.ua/.

Згідно з п.6.1 цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6.8. підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства.

Згідно з п. 2.4, якщо відповідно до пункту 1.5. цього Договору Клієнт прострочить виконання зобов`язання, або в разі пролонгації кредиту зі зниженою процентною ставкою, нараховані згідно умов Договору проценти підлягають перерахуванню за процентною ставкою - 3,2 % на добу, з першого дня прострочення користування кредитними коштами та оплаті Клієнтом в повному обсязі на загальних умовах, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.

В листі ТОВ «Універсальний дата центр» від 02.10.2023 йдеться про те, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» відповідно до умов договору з ТОВ «ФК «Інвеструм» № ФК-150920 від 15.09.2020, 28.01.2022 перераховано 15 000 грн. на платіжну карту НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 134184101.

13.01.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (Клієнт) уклали Договір факторингу №13012023, згідно умов якого Клієнт передав (відступив) ТОВ Фактору за плату, а Фактор прийняв належні права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до Реєстру боржників. Під правом вимоги зазначено право грошової вимоги щодо погашення заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договору позики.

Пункт 1.2 договору передбачає, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 13.01.2023 за договором факторингу №13012023 від 13.01.2023 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 10 683, після чого з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу від клієнта до фактора перейшли права вимоги заборгованості і фактор стає кредитором.

Витяг з реєстру боржників від 13.01.2023 підтверджує передачу фактору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №27185-01/2022. За даними витягу та розрахунком заборгованості за період з 13.01.2023 по 30.06.2023, ОСОБА_1 має заборгованість 58 680 грн., з яких 15 000 грн. - основний борг; 43 680 грн. - борг за відсотками.

На підставі платіжної інструкції №19284 від 17.01.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило на користь ТОВ «ФК «Інвеструм» 2 000 413,14 грн. за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023.

Листом від 29.02.2024 №БТ/1650 АТ «Універсал Банк» повідомило, що у АТ "Універсал банк" (Монобанк) станом на 28.01.2022 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) були відкриті карткові рахунки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 . Картка № НОМЕР_5 була випущена, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). 28.01.2022 на картку № НОМЕР_1 було зарахування кошти у розмірі 15 000 грн. Кошти зараховувались не за реквізитами, а через платіжну систему, тому Банк немає інформації про призначення, рахунків відправників. Підтвердити чи спростувати, що платежі надходили за кредитним договором №27185-01/2022 про надання кредиту від 11.02.2022 Банк не може.

Листом від 26.03.2024 № БТ/2267 АТ «Універсал Банк» повідомив, що станом на 28.01.2022 в клієнта ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) були відкриті рахунки в АТ «Універсал Банк». Банківська картка № НОМЕР_5 28.01.2022 о 18:05 год. було зарахування коштів у сумі 15 000 грн. (один платіж) від IPAY_CREDIT_VISA1. Оскільки платіж проведено не за реквізитами, а через платіжну систему, Банк немає інформації про призначення. Підтвердити чи спростувати, що платіж був з призначенням за Договором №27185-01/2022 Банк не може.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та позовні вимоги задовольнити частково. Зі змісту апеляційної скарги апелянт не погоджується з висновками щодо нарахованих відсотків, таким чином останнім не оспорюється факт укладення кредитного договору та отримання кредиту, та апеляційним судом вказані обставини не переглядається та оцінка не надається.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставне нарахування відсотків після закінчення строку кредитування за договором, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику в тому обсязі та у строк, встановлений договором.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок договору.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з простроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

За змістом ст. 635 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором.

Ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, як це передбачено ст. 530 ЦК України.

Позивачем доведено виконання зобов`язання щодо надання кредитних коштів, однак на протязі строку дії договору відповідач не виконав умови кредитних договорів.

Згідно з ч.1.ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідачем не спростовано наявності заборгованості.

Відповідно до п.п. 1.1 Договору про надання фінансового кредиту №27185-01/2022 від 28.01.2022 Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 15000.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.п.1.2. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 26.02.2022. Строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до п.п.1.3. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912.5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2.50% (процентів) на добу.

Відповідно до п.п. 1.4. Надання кредиту та зміна суми кредиту надається на основі оцінки кредитоспроможності (платоспроможності) Клієнта, на власний розсуд Товариства. Клієнту, який не пройшов первинний скоринг Товариства при подачі заявки, Товариство має право запропонувати інші умови кредитування, які Клієнт може прийняти або відмовитись. Кредит таким Клієнтам надається за стандартною процентною ставкою 3% на добу в межах суми 2000 грн. та на них не розповсюджуються умови п. 1.5. та п. 1.6 цього Договору.

Відповідно до п.п.1.5. Для Клієнта, якому Товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,5% на добу за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів з моменту надання кредиту.

Відповідно до п.п.1.6. З метою поглиблення довіри до Товариства Клієнту може бути запропонований індивідуальний промокод для зниження стандартної процентної ставки, яка становить 2,5% на добу.

Відповідно до п.п.1.7. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

Відповідно до п.п. 1.8. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua.

Відповідно до п.п.2.4. Якщо відповідно до пункту 1.5. цього Договору, Клієнт прострочить виконання зобов`язання, або в разі пролонгації кредиту зі зниженою процентною ставкою, нараховані згідно умов Договору проценти підлягають перерахуванню за процентною ставкою - 3,2 % на добу, з першого дня прострочення користування кредитними коштами та оплаті Клієнтом в повному обсязі на загальних умовах, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.

Відповідно до п.п. 4.3. У разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 2.4. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.

З урахуванням вище наведеного слідує, що нарахування заборгованості за відсотками по Кредитному договору здійснювало у відповідності до умов Договору та припинилось на 90 день прострочення.

Відповідачем не надано доказів виконання умов кредитного договору станом на 26.02.2022, тому з урахуванням п.п. 4.3 Договору кредитор мав право нараховувати проценти передбачені в п. 2.4. цього Договору за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору.

Тобто у даному випадку, оскільки боржник станом на 26.02.2022 не повернув суму кредиту на нараховані відсотки, виникло прострочення виконання умов договору, та з урахуванням п.п. 4.3. кредитором здійснено нарахування відсотків у відповідності до умов договору та припинилось на 90 день прострочення.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянтом не надано жодних заперечень з приводу того, що Відповідач не погодилася з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання договору чи про зарахування та розподілення сплачених коштів.

Таким чином доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Усенко А.В., діючого від імені ОСОБА_1 , є не обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , відсутні.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.08.2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: Є.С. Сєвєрова

Судді: О.С. Комлева

С.М. Сегеда