Провадження №2/592/821/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 17.02.2022 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-17/02/2022 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторингу №02-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 16.03.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» правонаступником якого являється ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №24096. Відповідно до умов договору відповідач отримав суму кредиту 1500 грн, строк кредиту 18 днів, стандартна процентна ставка 2,5 в день або 912,5 % річних. 16.03.2021 на картковий рахунок ОСОБА_1 було перераховано кредитні кошти в сумі 1500 грн, за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 . Станом на 25.06.2024 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 8925 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1500 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 7425 грн. Просять суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №24096 від 16.03.2021 в сумі 8925 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 1500 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 7425 грн.

Відповідач ОСОБА_1 , якому направлялася копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не надав.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 16.03.2021 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП»» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 24096, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 1500 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором (а.с.11).

Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою від 21.05.2024, відповідно до якої 16.03.2021 на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 перераховано кредитні кошти в сумі 1500 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с.19).

17.02.2022 між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу №02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників (а.с.13-14).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-17/02/2022 від 17.02.2022, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №24096 від 16.03.2021 на загальну суму заборгованості 8925 грн (а.с.8).

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором №24096 від 16.03.2021, станом на 25.06.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 8925 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1500,00 грн та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 7425 грн (а.с.7).

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст.610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Таким чином, позикодавець ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Як встановлено судом, між сторонами по справі укладено договір про надання фінансового кредиту №24096 від 16.03.2021, згідно з яким сума кредиту становить 1500 грн, тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за сумою кредиту в розмірі 1500 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1.2 договору про надання фінансового кредиту № 24096 від 16.03.2021,- кредит надається строком на 18 днів, тобто до 02.04.2021.

Згідно п.1.3 договору про надання фінансового кредиту № 24096 від 16.03.2021,- за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована.

Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, окрім ст.1048 ЦК України, і самим Договором.

В той же час, в порядку ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано суду доказів, а матеріали справи таких не містять щодо пролонгації строку кредитування та доказів складання та доведення до відповідачки оновлених графіків платежів, тощо.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню 1500 грн сума позики, та 675 грн нараховані відсотки за 18 днів - період кредитування (1500 х 2,5% х 18), що разом становить 2175 грн.

Так, звертаючись до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн, а тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн підлягають розподілу за правилами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог 24,37% (2175 : 8925 х 100), що відповідно становить 590,34 грн (24,37%) (2422,40 х 24,37 / 100) судового збору.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Так, до позовної заяви позивачем долучено договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, укладений між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчук С.В. (а.с.10), копію довіреності ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» від 29.12.2023 (а.с. 5); копію Акту про отримання правової допомоги від 27.01.2025, відповідно до якого адвокат Пархомчук С.В. надав, а клієнт ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» прийняв правову допомогу на суму 10500 грн; копію платіжної інструкції № 3 4656 від 27.01.2025 на суму 10500 грн, призначення платежу оплата за правничу допомогу згідно 27.01.2025-4 договору про надання правової допомоги від 29.12.2023; копією рахунку № 27.01.2025-4 від 27.01.2025 адвоката Пархомчука С.В. на суму 10500 грн.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оскільки позов майнового характеру задоволено на 24,37%, тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати на правничу допомогу в сумі 10500 грн підлягають розподілу за правилами ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідно становить 2558,85 грн (10500 х 24,37/100).

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 590,34 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2558,85 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором № 24096 від 16.03.2021 у розмірі 2175 грн, з яких: 1500 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; 675 грн прострочена заборгованість за відсотками.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 590 грн 34 коп. та понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2558 грн 85 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», місцезнаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 7, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В.Б. Князєв