Справа № 445/276/25
Провадження № 2-о/445/92/25
УХВАЛА

про повернення заяви

18 лютого 2025 року

Суддя Золочівського районного суду Львівської області Бакаїм М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Золочівська міська рада Львівської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - ОСОБА_5 , звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просить призначити його опікуном недієздатної особи.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що він є племінником ОСОБА_2 , яка є інвалідом І групи «Б» з дитинства (потребує постійного стороннього догляду та допомоги). Згідно відмітки у паспорті зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 . У заяві вказує, що у помешканні разом з ОСОБА_2 разом проживають ОСОБА_1 - племінник; ОСОБА_3 - її батько, пенсіонер; ОСОБА_4 - її мати, пенсіонерка. У зв`язку з чим просить визнати недієздатною - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити ОСОБА_1 її опікуном.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2025 вищезазначену справу передано судді Бакаїм М.В.

18.02.2025 за №1607 до суду надішла відповідь з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Львівській область,з якої вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У пункті 1 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї,

близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (ч. 3 ст. 296 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між тіткою, дядьком та племінниками, а також між іншими родичами за походженням.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї», членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31.03.2020 року, справа №205/4245/17.

Що стосується тлумачення поняття «близькі родичі», то виходячи з норм ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Водночас, заявник ОСОБА_1 є племінником особи, у відношенні якої вирішується питання про встановлення опіки - ОСОБА_2 та у розумінні тлумачення поняття «близькі родичі», вимог ЦК України, СК України щодо визначення поняття «родичі», «родинні стосунки», він не входить до кола осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він проживає разом із ОСОБА_2 , за однією адресою не свідчать про те, що він є членом сім`ї або близьким родичем особи, відносно якої ставиться питання про визнання її недієздатною, та що він пов`язаний з нею спільним побутом.

Суд зауважує, що процесуальною правосуб`єктністю на подання заяви про визнання особи недієздатною наділені не всі родичі такої особи, а лише члени сім`ї, у тому числі близькі родичі (частина третя статті 296 ЦПК України). Близькі родичі це фактично особи, які мають особливі права та обов`язки через тісні стосунки між собою. Судом встановлено, що ОСОБА_2 є племінником особи, у відношенні якої вирішується питання про встановлення опіки - ОСОБА_2 та згідно з визначеним у законодавстві України переліком таких осіб, не входить до числа його близьких родичів

Відтак, враховуючи вище наведене приходжу до висновку, що заявник - ОСОБА_1 не може вважатися членом сім`ї ОСОБА_2 у

розумінні частини першої статті 296 ЦК України, не є її близьким родичом, а тому не є суб`єктом, який має право звертатися до суду із заявою про визнання особи недієздатною.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відтак, оскільки нормами ЦПК України не передбачено повернення заяви, яка подана в порядку окремого провадження, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо повернення позовної заяви.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається, коли заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

З огляду на викладені вище обставини, беручи до уваги, що заявником належним чином не підтверджено наявність у нього права на звернення до суду із заявою про визнання недієздатною ОСОБА_2 , тобто вказана заява підписана особою, яка не має права її підписувати, вважаю за необхідне на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України повернути заяву ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 185, 260, 296, 353 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Золочівська міська рада Львівської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна- повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.В. Бакаїм