ПОСТАНОВА

Іменем України

18 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 401/4268/23

провадження № 22-ц/4809/267/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 жовтня 2024 року та на додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2024 року у складі головуючого судді Андріянової С. М.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов і рішення суду першої інстанції.

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення на її користь аліментів у розмірі частини всіх доходів, заробітків відповідачів, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду.

Позивачка зазначала, що є матір`ю відповідачів: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які є особами працездатного віку, не є особами з інвалідністю, працюють та мають постійний дохід, тому мають можливість надавати їй матеріальну допомогу.

ОСОБА_2 в обґрунтування позовних вимог вказала, що є пенсіонером за інвалідністю (інвалід ІІІ групи), отримує пенсію в розмірі 3 923 грн 94 коп., інших джерел доходів не має, тому перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Позивачка страждає на онкологічне захворювання, потребує постійного нагляду онколога, проходження періодичної діагностики та лікування. Крім того, має захворювання щитовидної залози, перебуває під наглядом лікаря-ендокринолога ПП ЛДЦ «Арніка Плюс», послуги якого є платними.

Лікування та діагностика захворювань позивачки потребують значних матеріальних витрат.

Значні витрати на лікування призвели до виникнення заборгованості за комунальними послугами.

Розмір пенсії, яку отримує позивачка, не покриває всіх витрат на лікування, діагностику стану здоров`я, сплату комунальних платежів, харчування, таке інше.

Оскільки в добровільному порядку сини не надають їй фінансової допомоги, ОСОБА_2 звернулась до суду з цим позовом.

У відзиві на позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Середа Дмитро Анатолійович просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 . Зазначав, що позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 є штучним, використовується як спосіб захисту від позовних вимог ОСОБА_1 у справі № 401/391/23 з метою ухилення від взятих на себе зобов`язань за довіреністю - неповернення отриманих коштів у розмірі 30 000 грн, а також незаконним привласненням транспортного засобу. Вказує, що він не ухиляється від надання матеріальної допомоги своїй матері у зв`язку з її захворюванням, зокрема у 2022 році надавав грошові кошти на обстеження та лікування матері. Відповідач не має матеріальної можливості сплачувати на користь матері аліменти, оскільки на даний час не працює, отримує лише соціальну допомогу від ВЧ НОМЕР_1 та виконавчого комітету Ніжінської міської ради Чернігівської області у зв`язку із загибеллю його сина - військовослужбовця ОСОБА_4 . Стягнення аліментів з таких видів соціальних виплат не проводиться. Твердження позивачки про скрутний матеріальний стан не підтверджено жодними доказами. При витратах на медичне обстеження, фактична заборгованість за комунальні послуги відсутня. ОСОБА_2 не надано жодних документів лікуючих лікарів з підтвердженням поточного діагнозу на даний момент часу, призначеним лікуванням та фінансових документів на підтвердження витрат на купівлю ліків (а.с.43-52 том 1).

У відповіді на відзив позивачка посилалась на те, що ОСОБА_1 не є непрацездатною особою, будь-яких доказів щодо медичних протипоказань до виконання роботи ним не надано. Вказала, що не заперечує факту надання допомоги відповідачем у 2022 році під час проведення операції в КП «Кременчуцький обласний онкологічний диспансер», проте це було одноразовою допомогою за всі роки. Позивачка страждає на онкологічне захворювання, потребує постійного нагляду лікаря - онколога, проходження діагностики та лікування. Крім того вона має захворювання щитовидної залози та постійно перебуває під наглядом лікаря - ендокринолога. Вказані захворювання є тривалими і потребують постійного лікування та значних матеріальних витрат, на які не вистачає пенсії позивачки (а.с.112 том 1).

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Середа Д. А. подав до суду додаткові пояснення у справі в яких вказав, що позивачка дійсно страждала на онкологічне захворювання і в 2022 році їй було проведено хірургічне втручання з даного приводу. На даний час позивачкою не надано підтверджень тому, що вона продовжує страждати на онкологічне захворювання, у зв`язку з яким потребує постійного вартісного лікування. Крім того, нічим не підтверджена наявність заборгованості з боку позивачки за надані їй житлово-комунальні послуги. Позивачка отримує субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Вказує, що його матір цікавлять саме кошти, які відповідач отримав як соціальну допомогу у зв`язку з загибеллю сина - військовослужбовця, тобто виплату у розмірі 15 000 000 грн (а.с.20-24 том 2).

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій погодився з позовними вимогами позивачки, зазначив, що діти повинні допомагати своїм хворим і пристарілим батькам (а.с.131 том 1).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 жовтня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 24 листопада 2023 року і довічно.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 24 листопада 2023 року і довічно.

Додатковим рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн 00 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду цієї справи позивачка отримує пенсією у розмірі, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, однак, з урахуванням похилого віку позивачки, суд допускає витрати позивачки на ліки та обстеження її стану здоров`я, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Оскільки відповідачі є працездатними особами, які мають можливості утримувати свою матір, суд вважав необхідним та достатнім стягувати з відповідачів на користь позивачки аліменти з кожного у розмірі 1/6 частини з усіх видів їх заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24 листопада 2023 року (дати подання позову) і довічно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Середа Дмитро Анатолійович, подав до Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 жовтня 2024 року та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері. Також просить змінити додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2024 року, збільшивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу до 15 000 грн.

Вказує на штучність позовних вимог ОСОБА_2 до відповідачів, враховуючи, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.08.2024 у цивільній справі №401/3901/23 повністю задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, одержаних у зв`язку з виконанням доручення.

Зазначає, що позивачка маніпулює станом свого здоров`я та інвалідністю.

ОСОБА_2 отримує субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу, грошову компенсацію за розміщення внутрішньо-переміщених осіб.

В обґрунтування вимог щодо зміни додаткового рішення зазначає, що судом неправомірно зменшено суму витрат, які підлягають стягненню з позивачки на його користь, та вважає, що наявні всі підстави для задоволення його заяви в повному обсязі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки адвокат Баранчук Ю. В. просив відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 . Вказує, що посилання відповідача на справу №401/3901/23 не мають жодного значення для вирішення даної справи про стягнення аліментів на утримання матері. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачка у зв`язку з пенсійним віком, інвалідністю та наявністю захворювань, відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги. Щодо додаткового рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.10.2024 вказав, що суд правомірно врахував те, що вимоги ОСОБА_2 до її дітей судом задоволено частково, позивачка є пенсіонеркою, інвалідом 3 групи, яка страждає на онкологічне захворювання, має єдине джерело доходу - щомісячну пенсію в розмірі 3 900 грн, і саме звернення її до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів було необхідним через перебування в тяжкому матеріальному стані, а тому витрати понесені ОСОБА_1 на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн є для неї непомірними, а тому мають бути стягнуті частково в розмірі 3 000 грн (а.с.115-116 том 2).

ОСОБА_3 подав заяву в якій зазначив, що апеляційна скарга є маніпулятивною, неправдивою та надуманою, такою, що принижує честь і гідність матері ОСОБА_2 . Вказав, що мати є хворою людиною, кожен день приймає ліки та інколи навіть не встає з ліжка. Просив відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 жовтня 2024 року залишити без змін, а додаткове рішення від 23 жовтня 2024 року у даній справі скасувати (а.с.126 том 2).

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення та додаткового рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції та додаткове рішення - без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 , ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17 том 1).

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 , ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 (а.с.17 том 1).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є пенсіонеркою, інвалідом ІІІ групи безтерміново, що підтверджується копією довідки до ату огляду МСЕК № 151446 від 23 вересня 2009 року та копії пенсійного посвідчення (а.с.5 том 1).

Згідно довідки про доходи №4726 9675 0574 1780, ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ Кіровоградської області (м. Світловодськ та Світловодський район) та отримує пенсію за віком у розмір 3923 грн 94 коп. на місяць. Сума пенсії за період з 01 квітня 2023 року по 30 вересня 2023 року складає 23 543 грн 64 коп. (а.с.6 том 1).

За період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2023 року ОСОБА_2 виплачено житлову субсидію у сумі 22 780 грн 49 коп., що підтверджується копією довідки Управління з питань виплат ГК ПФУ в Кіровоградській області від 16 лютого 2024 року (а.с.184 том 1).

З довідки Управління соціального захисту населення Світловодської міської ради Кіровоградської області №01-16/45 від 12 лютого 2024 року, встановлено, що в серпні 2022 року ОСОБА_2 Управлінням, виплачено одоразову матеріальну допомогу у сумі 30 00 грн відповідно до Тимчасового Порядку надання одноразової матеріальної допомоги, на період дії воєнного стану починаючи з 24 лютого 2022 року, членам сімей загиблих (померлих) та пораненим, які брали (беруть) безпосередню участь у бойових діях або забезпечували (забезпечують) здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, затвердженого розпорядженням начальника Кіровоградської обласної військової адміністрації № 434-р від 28 червня 2022 року.

ОСОБА_2 в травні 2022 року на підставі Положення про надання одноразової матеріальної допомоги громадянам Світловодської міської територіальної громади за зверненням до міського голови, затвердженого рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 17 лютого 2021 року № 50, виплачено одноразову матеріальну допомогу в розмірі 10 000 грн.

Інших видів соціальних виплат ОСОБА_2 в управлінні соціального захисту населення Світловодської міської ради не отримує (а.с.168 том 1).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2023 року ОСОБА_2 отримувала наступні види доходів:

Січень 2022 - 1 977, 19 грн - соціальні виплати з відповідних бюджетів, джерело отримання доходу - УСЗН;

Лютий 2022 - 1 977, 19 грн - соціальні виплати з відповідних бюджетів, джерело отримання доходу - УСЗН;

Березень 2022 - 1 977, 19 грн - соціальні виплати з відповідних бюджетів, джерело отримання доходу - УСЗН;

Квітень 2022 - 919, 15 грн - соціальні виплати з відповідних бюджетів, джерело отримання доходу - УСЗН;

Травень 2022 - 10 000 грн - соціальні виплати з відповідних бюджетів, джерело отримання доходу - УСЗН;

Жовтень 2022 - 900, 62 грн - соціальні виплати з відповідних бюджетів, джерело отримання доходу - УСЗН;

Листопад 2022 - 1 924, 54 грн - соціальні виплати з відповідних бюджетів, джерело отримання доходу - УСЗН.

За інші місяці інформація про доходи відсутня (а.с.172)

Позивачка ОСОБА_2 страждає на онкологічне захворювання та захворювання щитовидної залози, що підтверджується протоколами ультразвукового дослідження, консультативним висновком спеціаліста, випискою із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.18-23 том 1).

Зокрема, 26 травня 2023 року позивачці було проведено мультизрізову комп`ютерну томографію, за результатами якої вбачаються ознаки стану після лівобічної мастектмії. Пневмофіброз, явища застою в малому колі кровообігу. Вогнище ущільнення легеневої паренхіми в S6 лівої легені - не виключено вогнище фіброзу - потребує спостереження в динаміці. Доліхосигма. Перетин жовчного міхура. Кісти обох нирок 1-а категорія за Босніак . Кила білої лінії живота. Рекомендовано: консультація лікаря. МСКТ-контроль (а.с.24 том 1).

У зв`язку з наявністю захворювань позивачка здійснює постійні витрати на проведення обстежень та придбання ліків, що підтверджується копіями товарних чеків (а.с.197,198,203,204 том 1).

Відповідно до довідки про доходи, виданої ТОВ «КО ТРАНС», ОСОБА_3 працевлаштований в ТОВ «КО ТРАНС» з 16 січня 2020 року на посаді водія автомобільних транспортів. Загальна сума доходу за період з 01 січня 2023 року по 30 вересня 2023 року становить 72 550 грн 25 коп. (а.с.7 том 1).

Згідно довідки №01.1-15/6-2684, виданої 25 грудня 2023 року Ніжинською міською радою Чернігівської області, ОСОБА_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця надається щомісячна грошова допомога на оплату житлово-комунальних послуг. В січні - лютому 2023 року у розмірі 600 грн, в березні-листопаді 2023 року у розмірі 1000 грн щомісяця (а.с.126 том 1).

Довідкою ВЧ НОМЕР_4 від 09 січня 2024 року №69/11/1-79 підтверджується, що ОСОБА_1 отримує одноразову грошову допомогу як батько загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 (а.с.165 том 1).

Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_6 пояснила, що перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_7 у період з 1995 року по 2005 рік. З позивачкою не спілкувалася останні два роки, проте зі слів колишнього чоловіка знає, що останній оплачував операцію ОСОБА_2 у 2022 році.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є донькою ОСОБА_6 та відповідача ОСОБА_1 , і підтвердила, що останній у 2022 році надавав матеріальну допомогу своїй матері ОСОБА_2 на проведення операції.

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України).

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від можливості надавати (не надавати) таку допомоги повнолітніми дочкою чи сином, у зв`язку із їхнім матеріальним становищем.

Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків.

При цьому умовою правильного застосування положень ст. 202 СК України є врахування судом факту досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, а також дослідження обставин, визначених ст. 204 СК України.

Непрацездатною в розумінні ч. 3 ст. 75 СК України вважається особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін (ч. 1 ст. 205 СК України).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатними є особи, визнані установленим законом порядком інвалідами, що встановлюється медико-соціальними експертними комісіями (МСЕК). Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги, адже держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб: пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою, тощо.

При цьому потреба в отриманні матеріальної допомоги може доводитися як у спосіб порівняння розміру доходів батьків із їх відповідністю розміру прожитковому мінімуму, встановленого законом (ч. 4 ст. 75 СК України), так і в інший спосіб, зокрема, з підстав передбачених ст. 203 СК України, відповідно до приписів якої дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

На підставі ст. ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з даним позовом позивачка зазначала, що є пенсіонером за інвалідністю (інвалід ІІІ групи) та отримує пенсію в розмірі 3 923 грн 94 коп., інших джерел доходів не має, тому перебуває у скрутному матеріальному становищі. Вказувала, що страждає на онкологічне захворювання та потребує постійного нагляду онколога, проходження періодичної діагностики та лікування. Крім того, має захворювання щитовидної залози, перебуває під наглядом лікаря-ендокринолога ПП ЛДЦ «Арніка Плюс», послуги якого є платними. Лікування та діагностика захворювань потребують значних матеріальних витрат, у зв`язку з чим просила стягнути на її користь аліменти з повнолітніх синів.

На підтвердження своїх доводів, ОСОБА_2 надала суду протоколи ультразвукового дослідження, консультативний висновок спеціаліста, виписку із медичної карти стаціонарного хворого, де зазначено, що остання страждає на онкологічне захворювання та захворювання щитовидної залози.

У зв`язку із наявністю захворювань позивачка постійно несе витрати на проведення обстежень та придбання ліків, що підтверджується копіями товарних чеків (а.с.197, 198, 203, 204 том 1).

З`ясувавши, що позивачка є непрацездатною особою, потребує матеріальної допомоги, а відповідач ОСОБА_9 є повнолітнім, і підстави для звільнення його від обов`язку утримувати матір, яка не позбавлена батьківських прав щодо відповідача, відсутні, суд дійшов правильного висновку про довденість і обгрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів.

Рішення суду першої інстанції грунтується на засадах верховенства права, є законним і обгрунтованим, ухвалене на підставі повно і всебічно встановлених обставин, на які посилались сторони, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказах.

Відповідач не спростував висновки суду, не надав доказів, що підтверджують його скрутне матеріальне становище, відсутність можливості надавати матеріальну допомогу своїй матері, перебування на його утриманні інших осіб.

Згідно чинних норм сімейного законодавства право батьків на стягнення аліментів з повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від можливості надавати (не надавати) таку допомогу повнолітніми дочкою чи сином, у зв`язку із їхнім матеріальним становищем.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд першої інстанції зазначив, що хоча позивачка і отримує пенсію у розмірі, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, однак, з урахуванням похилого віку, позивачка несе витрати на ліки та обстеження її стану здоров`я, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Доводи відповідача ОСОБА_1 щодо отримання позивачкою інших соціальних виплат не враховуються судом, оскільки ці виплати були отримані нею у 2022 році, а позовна заява була подана до суду в листопаді 2023 року. При ухваленні оскарженого судовогорішення суд урахував актуальну інформацію про доходи позивачки за 2024 рік.

Безпідставними є також посилання цього відповідача, що позов є необгрунтованим та штучним.

Щодо незгоди відповідача ОСОБА_1 з додатковим рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2024 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн 00 коп.

ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з додатковим рішенням, оскільки суд безпідставно зменшив суму компенсації витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 та п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи частково заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, врахував, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, позивачка є пенсіонеркою, інвалідом 3 групи, страждає на онкологічне захворювання, має єдиним джерелом доходу щомісячну пенсію в розмірі 3 900 грн, перебуває в тяжкому матеріальному стані, тому компенсація витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу, в розмірі 15000 грн для неї є непомірною.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача та стягнення на його користь з позивачки витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.

Судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.

З підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції та додаткове рішення - без змін.

Оскільки оскаржені судові рішення залишені без змін, а скарга без задоволення, передбачені ст. 141 ЦПК підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Середа Дмитро Анатолійович залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 жовтня 2024 року та додаткове рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2024 року залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 18.02.2025.

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко

О. І. Чельник