Провадження №2/149/108/25
Номер рядка звіту 67
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.02.2025 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревича М.Г.,

при секретарі Паламарчук Л.В.,

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 05.07.2024 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , із вимогами визнати в порядку поділу спільного майна подружжя залишивши у власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , автомобіль марки RENAULT модель MASTER, 2015 року випуску, днз АВ2332CP; залишити у власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , автомобіль марки PEUGEOT 5008, 2017 року випуску, дата реєстрації 30.06.2021 року; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошову компенсацію за відступлення від рівності часток в сумі 195 059 гривень; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати.

У позовній заяві ОСОБА_3 викладена наступна позиція.

Позивач ОСОБА_3 та Відповідач ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2017 року по 31.12.2022 року, що підтверджується копією рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/19974/22.

У період перебування у зареєстрованому шлюбі Позивачем та Відповідачем за спільні кошти подружжя було придбано 2 транспортних засоби, а саме автомобіль марки PEUGEOT 5008 2017 року випуску, дата реєстрація 30.06.2021 року, та автомобіль марки RENAULT модель MASTER, 2015 року випуску, дата реєстрації 21.03.2019 року.

Автомобіль марки PEUGEOT 5008 зареєстрований на ім`я Відповідача та знаходиться в її постійному користуванні. Наразі Відповідач проживає в м. Хмільнику, де зберігається автомобіль марки PEUGEOT 5008.

Згідно авто-товарознавчого дослідження №10 ТОВ «Подільський експертний центр» від 13.05.2024 року середня ринкова вартість автомобіля марки PEUGEOT 5008, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1.6, тип-кросовер, згідно його строку експлуатації, фізичного стану, станом на 13.05.2024 року складає 830 208 гривень.

Автомобіль марки RENAULT модель MASTER зареєстрований на ім`я Позивача та знаходиться в його постійному користуванні. Позивач проживає в м. Вінниці, де зберігається автомобіль марки RENAULT модель MASTER.

Згідно авто-товарознавчого дослідження №9 ТОВ «Подільський експертний центр» від 13.05.2024 року середня ринкова вартість автомобіля марки RENAULT модель MASTER, 2015 року випуску, тип-спеціалізований фургон малолітражний, днз НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_4 , згідно його строку експлуатації, фізичного стану, станом на 13.05.2024 року складає 440 090 гривень.

Різниця вартості автомобілів, що знаходяться в користуванні кожного з подружжя, становить 390 118 гривень.

Вищезазначені автомобілі є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбані в період зареєстрованого шлюбу, воно належить сторонам як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому Позивач має намір поділити вищезазначене майно шляхом залишення у власності Позивача автомобіль марки RENAULT модель MASTER, 2015 року випуску, днз НОМЕР_3 , залишення у власності Відповідача автомобіль PEUGEOT 5008, 2017 року випуску, стягнувши з Відповідача на користь Позивача грошову компенсацію різниці вартості автомобілів в розмірі 195 059 гривень.

В позасудовому порядку Відповідач відмовляється компенсувати Позивачу різницю вартості автомобілів, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.08.2024 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя було передано за територіальною підсудністю до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.09.2024 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, із призначенням підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

23.09.2024 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Напрієнко А.С. подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги частково визнаються, в частині позову щодо грошової компенсації за відступлення від рівності часток в сумі 195 059 грн., просять відмовити. Погоджуються з позовом в частині залишення у власності ОСОБА_3 автомобіля марки RENAULT модель MASTER, 2015 року випуску, днз АВ2332CP; та залишення у власності ОСОБА_1 автомобіля марки PEUGEOT 5008, 2017 року випуску, днз НОМЕР_5 , стягнуши з ОСОБА_3 судові витрати. У відзиві представник відповідача вказала, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача грошової компенсації є не обґрунтованими, а тому вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

28.07.2017 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований шлюб у Вінницькому районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 141.

Даний шлюб розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/19974/22 від 31.10.2022. Дата набрання законної сили вказаного рішення: 01.12.2022.

Відтак, сторони у період з 28.07.2017 по 01.12.2022 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Вінницького міського суду.

Також, під час перебування у шлюбі у сторін народилась донечка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З свідоцтва про народження від 07.05.2021 вбачається, що сторони є її батьками.

Даний позов подано до суду коли дитині виповнилось лише 3 роки.

Однією із позовних вимог у даній справі є стягнення грошової компенсації з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за відступлення від рівності часток в сумі 195059 грн. Не погоджуючись із доданими до позову авто-товарознавчими дослідженнями № 9 та № 10 від 13.05.2024 року, проведеного ТОВ «Подільський експертний центр». З метою захисту своїх інтересів, відповідач ОСОБА_1 звернулась до судового експерта для проведення експертизи щодо ринкової вартості автомобілів RENAULT MASTER, 2015 року випуску, та PEUGEOT 5008, 2017 року випуску. В якому різниця між вартістю вказаних автомобілів дорівнює 15600, 41 грн. Відповідач ставить під сумнів авто-товарознавчі дослідження № 9 та № 10 від 13.05.2024 року та надає до відзиву висновок судового експерта № 29ЕІ-07/2024 наголошуючи на тому, що судові експерти попереджаються про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку на відміну від оцінювачів ТОВ «Подільський експертний центр».

Також 24.09.2024 року до суду від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява про поділ спільного майна подружжя, стягнення компенсації, в якій відповідач просить суд: визнати спільною сумісною власністю подружжя: веб-сайт https://evrika.vn.ua/uk -інтернет магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », доменне ім`я evrika.vn.ua.

Стягнути грошову компенсацію з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , що становить 1/2 частини ринкової вартості веб-сайту https://evrika.vn.ua/uk інтернет магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та 1/2 частини ринкової вартості доменного імені evrika.vn.ua.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частину вартості спільних сумісних доходів подружжя, отриманих ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_3 з 24.02.2022 до 31.10.2022.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.10.2024 заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на автомобіль марки RENAULT MASTER, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 .

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 26.11.2024 року клопотання заявника ОСОБА_1 про приведення виконавчого документа у відповідність було задоволено.

26.11.2024 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя (а.с.210-211)

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 26.11.2024 року повернуто зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

24.09.2024 року позивачем подано відповідь на відзив, яка обґрунтована наступним.

Норми ЦПК не містять вимог подання до суду саме експертної оцінки спірного майна подружжя. Якщо у відповідача були сумніви, щодо вартості спірного майна, у останньої наявна змога звернутись до суду із відповідним клопотанням про винесення судом ухвали про проведення експертизи у відповідній установі, а дана оцінка майна, яку було подано відповідачем проведена у поза процесуальний спосіб, тому просять суд не приймати її до уваги, та залишити витрати на проведення даної оцінки в розмірі 10.000 грн. за відповідачем.

Позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності, яка діє на підставі сертифікату та має повноваження для проведення такого роду оцінки, також, слід зазначити, що представник відповідача просить не брати до уваги звіт про оцінку майна проведений за ініціативою позивача, в зв`язку з відсутністю попередження експерта про кримінальну відповідальність, однак, слід ще раз наголосити, що оцінку проводив суб`єкт оціночної діяльності, а не експерт.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 26.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

Від представника позивача ОСОБА_3 адвоката Маліновської Ю.М. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, підтримують заявлені вимоги з підстав, викладених у позовнійх заяві. Просять задоволити даний позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Напрієнко М.В. заперечує щодо задоволення даного позову, посилаючись на обґрунтування, викладені у відзиві.

Відповідач ОСОБА_1 підтримує думку свого представника та заперечує щодо стягнення з неї грошової компенсації за відступлення від рівності часток.

Враховуючи позиції сторін, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2022 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , який зареєстрований 28.07.2017 року у Вінницькому районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом № 141 було розірвано (а.с. 17-18).

Відповідно до Авто-товарознавчого дослідження № 9 станом на 13.05.2024 ТОВ «Подільський експертний центр» на підставі звернення ОСОБА_3 , провів оціночне дослідження автомобіля: Renault Master, 2015 р.в., тип - спеціалізований фургон малотонажний-В, д.н.з. НОМЕР_3 , шасі (кузов, рама) №? НОМЕР_7 , колір сірий, свідоцтво НОМЕР_8 , згідно його строку експлуатації, фізичного стану станом на 13.05.2024 року, без урахування ПДВ, складає 440 090 гривень (а.с. 21-30).

Відповідно до Авто-товарознавчого дослідження № 10 станом на 13.05.2024 ТОВ «Подільський експертний центр» на підставі звернення ОСОБА_3 , провів оціночне дослідження автомобіля: PEUGEOT 5008, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1.6, тип-кросовер, згідно його строку експлуатації, фізичного стану, станом на 13.05.2024 року, без урахування ПДВ, складає 830 208 гривень (а.с. 31-40).

Відповідно до висновку експерта № 29ЕІ-07/2024 станом на 15.08.2024 ТОВ «Незалежна судова експертиза та оцінка» на підставі звернення ОСОБА_1 , провела транспортно-товарознавче дослідження автомобілів: PEUGEOT 5008, 2017 року випуску, номерний знак НОМЕР_9 , об`єм двигуна 1560 куб. см., вартість, якого складає 607 594,41 грн., та Renault Master, 2015 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , об`єм двигуна 2299 куб. см., вартість, якого складає 623 194,86 грн (а.с. 87-96)

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 372 ЦК України визначено, що майно яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі такого поділу, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено законом або домовленістю між ними.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч.3 ст.372 ЦК України).

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно вимог ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Положеннями ч.1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У відповідності до ч.1,2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За змістом ст.71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, під час судового розгляду судом встановлено, що у період перебування у зареєстрованому шлюбі Позивачем та Відповідачем за спільні кошти подружжя було придбано 2 транспортних засоби, а саме автомобіль марки PEUGEOT 5008 2017 року випуску, дата реєстрація 30.06.2021 року, та автомобіль марки RENAULT модель MASTER, 2015 року випуску, дата реєстрації 21.03.2019 року.

Наведені вище правові норми визначають презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 року в справі №243/5477/15-ц.

Відповідно до ч. 1ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Зазначений правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 335/10739/17, від 06.02.2018 у справі № 235/9895/15-ц, від 05.04.2018 у справі № 404/1515/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Як зазначено, зокрема у постанові від 19.10.2021 у справі № 521/1695/18 (провадження № 61-17105св20) критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.10.2023 у справі № 344/16831/20 (провадження № 61-11614св23) зазначено, що: «згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто, статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Згідно зі ст.ст. 69,70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 711/2302/18 (провадження № 61-13953св19) вказано, що якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Вирішуючи спори між подружжям про поділ майна, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, належить подружжю з моменту його набуття, незалежно від того, за ким із подружжя здійснена реєстрація права (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 359/441/20, провадження № 61-6735св22).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спірні автомобілі PEUGEOT 5008 2017 року випуску, дата реєстрація 30.06.2021 року, та автомобіль марки RENAULT модель MASTER, 2015 року випуску, дата реєстрації 21.03.2019 року за позовом та згодою сторін залишити у власності сторін. Автомобіль PEUGEOT 5008 2017 року випуску, дата реєстрація 30.06.2021 року залишити у власності ОСОБА_1 Автомобіль марки RENAULT модель MASTER, 2015 року випуску, дата реєстрації 21.03.2019 року залишити у власності ОСОБА_3 .

Щодо вимог позову про стягнення з ОСОБА_1 грошової компенсації за відступлення від рівності часток, Суд зазначає наступне.

Дослідивши два звіти авто-товарознавчого дослідження надані позивачем та висновок судового експерта, який наданий відповідачем, суд дійшов висновку, що реальна вартість автомобілів PEUGEOT 5008, 2017 року випуску, номерний знак НОМЕР_9 , об`єм двигуна 1560 куб. см., 607 594,41 грн., та Renault Master, 2015 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , об`єм двигуна 2299 куб. см., вартість, якого складає 623 194,86 грн.

У двох звітах авто-товарознавчих досліджень не має зазначення того, що цей висновок підготовлено для суду і що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. На відміну від висновка судового експерта.

Тому суд не приймає до уваги надані позивачем авто-товарознавчі дослідження.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог про поділ спільного майна подружжя, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки вони ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд вважає позов обґрунтованим у частині вимог про залишення у власності позивача ОСОБА_3 автомобіля марки Renault модель Master, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 та залишення у власності відповідача ОСОБА_1 автомобіля марки РEUGEOT 5008, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_9 , в зв`язку з чим він підлягає задоволенню.

З урахуванням встановлених судом обставин та змісту спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації за відступлення від рівності часток в сумі 15600 гривень 45 коп..

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою суду від 01.10.2024 в забезпечення даного позову до набрання чинності рішенням у справі вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення будь-яких дій щодо відчуження, переоформлення права власності, задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду (суборенду, найм) будь-яким способом, в тому числі шляхом передачі в заставу, іпотеку, лізинг, довічне утримання, в користування іншим особам, тощо. З набранням чинності рішенням вказані заходи підлягають скасуванню.

На пiдставi наведеного, ст. 57, 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, ст. 364, 368, 372 ЦК України, керуючись ст. 4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 259, 263, 264 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Залишити у власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - автомобіль марки Renault модель Master, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 .

Залишити у власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 - автомобіль марки РEUGEOT 5008, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_9 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 грошову компенсацію за відступлення від рівності часток в сумі 15600 гривень 45 коп..

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Накладений арешт відповідно до ухвали Хмільницького міськрайонного суду від 01.10.2024 року та від 26.12.2024 року на автомобіль марки Renault Master, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN код транспортного НОМЕР_10 , яким заборонено боржнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняти будь-які дії, щодо автомобіля марки Renault Master, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , зокрема: відчуження, переоформлення права власності, задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду (суборенду, найм), будь-яким способом, в тому числі шляхом передачі в заставу, іпотеку, лізинг, довічне утримання, в користування іншим особам, тощо, після вступу рішення суду в законну силу - скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 20.02.2025 року.

Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ