Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/23/25

Номер провадження: 2-о/511/58/25

19 лютого 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

помічника судді Явдощук Р.В., який здійснює повноваження секретаря судового засідання за дорученням судді,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вказана заява, згідно якої ОСОБА_1 просив встановити факт, що має юридичне значення, зокрема, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була рідною його матір`ю.

Стислий виклад позиції заявника.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 76 років померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

На день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме: - земельну ділянку площею 6,0601 га з цільовим призначенням для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:002:0142; - земельну ділянку площею 3,8495 га з цільовим призначенням для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:003:0848.

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого вищевказані земельні ділянки заповідала ОСОБА_1 .

Водночас, під час вивчення нотаріусом поданих документів для прийняття спадщини було виявлено такі розбіжності, а саме: дата народження ОСОБА_4 у свідоцтві про смерть та заповіті вказана « ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак в Державному реєстрі актів цивільного стану ОСОБА_1 , у відомостях про матір дата народження ОСОБА_4 зазначена ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стислий виклад позиції заінтересованих осіб.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти встановлення вказаного факту не заперечують.

Процесуальні дії у справі.

21 січня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та витребувано копію спадкової справи № 160/2024 (а.с. 43).

Фактичні обставини, встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 76 років померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 434, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , місце державної реєстрації: Роздільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 6).

За життя ОСОБА_4 проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

В період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у них народилося троє синів, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 23, 27, 30).

Секретарем виконкому Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області 2 жовтня 2020 року було посвідчено заповіт ОСОБА_4 , згідно якого вона заповідала ОСОБА_1 наступне майно, а саме:

-земельну ділянку з кадастровим номером: :01:002:0142;

-земельну ділянку з кадастровим номером: :01:003:0848 (а.с. 9).

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 79220907, власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0142 та :01:003:0848 є ОСОБА_4 (а.с. 12, 15).

Підставами виникнення права власності на вказані земельні ділянки є свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5 (а.с. 10, 13).

Разом з цим, відповідно до листа приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Курако Ксенії Леонідівни від 19 грудня 2024 року № 652/02-14, під час вивчення поданих ОСОБА_1 документів для прийняття спадщини було виявлено такі розбіжності, а саме: дата народження ОСОБА_4 у свідоцтві про смерть та заповіті вказана « ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак в Державному реєстрі актів цивільного стану ОСОБА_1 , у відомостях про матір дата народження зазначена « ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 35).

Вказане підтверджується матеріалами витребуваної спадкової справи.

Водночас статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За змістом статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пункт перший частини першої статті 315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У відповідності до абз. 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно з пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Як встановлено судом з фактичних обставин справи, ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_4 .

Разом з цим, у Державному реєстрі актів цивільного стану щодо актового запису про народження ОСОБА_1 дата народження його матері, ОСОБА_4 вказана ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак в інших документах, дата її народження « ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип належного урядування. Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі Москаль проти Польщі (Moskalv. Poland), п. 73).

На підставі викладеного, надавши оцінку аргументам сторін та фактичним обставинам справи, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 81, 141, 178, 200, 259, 263-265, 293, 315, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса проживання: село Єреміївка Роздільнянського району Одеської області, РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя А. В. Ільяшук