РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року

м. Рівне

Справа № 565/2345/24

Провадження № 22-ц/4815/209/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Боймиструка С.В.,

суддів: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зіброва Мар`яна Олегівна, на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2024 року зупинено провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Зобов`язано учасників справи невідкладно повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, з долученням копій підтверджуючих документів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зіброва М.О., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновок суду про зупинення провадження з підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України є помилковим, оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів того, що відповідач дійсно на час розгляду справи судом першої інстанції перебуває у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Пунктом 2 ч.1 ст.і 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 2 ч.1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та продовжений до цього часу.

Статтею 16 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Структура Збройних Сил України визначена ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», відповідно до частини третьої якої Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 01 березня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», введеним у дію Указом Президента України № 189/2014 від 02 березня 2014 року, вирішено Начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України, керівникам інших військових формувань невідкладно привести Збройні Сили України та відповідні військові формування у бойову готовність ПОВНА згідно з уточненими планами приведення військ (сил) у бойову готовність.

Бойова готовність «ПОВНА» - це стан найвищого ступеня бойової готовності військ, при якій вони здатні приступити до виконання бойових завдань.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підтвердження перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, надано наступні документи:

1) довідка ВЧ НОМЕР_1 від 15.01.2024 року №378 про перебування солдата ОСОБА_2 на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 з 27.12.2023 року;

2) довідка ВЧ НОМЕР_2 від 12.09.2024 року №677 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, якою стверджується, що солдат ОСОБА_2 в період з 15.06.2024 по 25.08.2024, з 06.09.2024 по 10.09.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України;

3) довідка ВЧ НОМЕР_2 від 09.09.2024 року №311 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), за якою солдат ОСОБА_2 21 серпня 2024 року одержав мінно-вибухову травму.

Сукупність наданих доказів підтверджує, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, тому місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Наданий відповідачем доказ не був спростований стороною позивача, а суд діяв з урахуванням імперативності приписів частини першої статті 251 ЦПК України.

При цьому суд першої інстанції правильно зазначив, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом та у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних клопотань.

Слід також враховувати, що предметом даного спору є вимога про стягнення пені та зміну способу стягнення аліментів, тобто суд не вирішує питання про стягнення аліментів вперше, відтак відповідне утримання, яке визначене судовим рішенням та на яке має право дитина забезпечено.

Такі висновки узгоджуються з постановою Верховного Суду від 29.11.2023 року у справі №466/5393/22, на яку посилається апелянт.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала прийнята без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зіброва Мар`яна Олегівна, залишити без задоволення.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Шимків С.С.