Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Шумило Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 407369 від 09.09.2022 року в розмірі 106248,00 грн. та судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №407369, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.

Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору.

Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить: 106248 грн.: заборгованість за тілом кредиту 12000 грн.; заборгованість за відсотками 94248 грн.

01.02.2024 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «КредитКапітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № 01022024. ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №407369 від 09.09.2022 року.

04.12.2024 року Відповідачу було направлено Досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості.

Процесуальні дії по справі, заяви учасників

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.12.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, про що повідомлено сторони.

27.12.2024 року від відповідача надійшов відзив, згідно якого просила у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що приєднаний до матеріалів справ договір №407369 від 09.09.2022 року не містить підписів сторін, доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства позивачем не надано. Вказує, що наявна в матеріалах справи копія договору не може вважатись електронним документом, оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не є належним доказом укладення. Щодо відступлення права вимоги зазначає, що позивачем не надано до суду реєстру боржників до договору факторингу. Представником позивача, направлено до суду витяг із реєстру відступлених прав вимог, який виготовлений представником позивача самостійно, як зацікавленою особою. Вважає, що такий витяг не містить підписів сторін, що уклали договір факторингу, в тому не може свідчити про відступлення права вимоги, оскільки представник позивача зазначив інформацію на власний розсуд, без погодження зі сторонами договору факторингу. Крім того вказує, що поданий до суду лист ТОВ «Пейтек» від 30.10.2024 року не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому в силу практики Верховного суду не може бути належним та допустимим доказом. Чинне законодавство взагалі не містить такого первинного бухгалтерського документу як лист. Крім того, вказує, що в такому листі відсутнє ПІБ відповідача, призначення платежу. Отже відповідач заперечує як укладення договору №407369 від 09.09.2022 року, так і отримання коштів від нього.

02.01.2025 року представник позивача подав через систему «Електронний суд» відповідь на відзив,згідно якого зазначає, що на підтвердження укладення кредитного договору №407369 представником товариства до позовної заяви додано копії кредитного договору №407369 року та графіку платежів до кредитного договору, які підписані електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 , також надано копії анкети-заяви на отримання кредиту, паспорту споживчого кредиту. На підтвердження підписання електронним підписом відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» представником позивача було надано копію підписаного електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Договору про надання споживчого кредиту №407369, Графіку платежів за договором про споживчий кредит, Паспорту споживчого кредиту. Щодо відступлення права вимог представник відповідача вказує, що на підтвердження наявності у ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №407369 від 09.09.2022 року суду було надано копію Договору факторингу №01022024 від 01.02.2024 року, копію витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу №01022024 від 01.02.2024 року, копію платіжної інструкції про оплату купівельної ціни за Договором факторингу №01022024 від 01.02.2024 року та копію Акту приймання-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу №01022024 від 01.02.2024 року. Щодо оплати ціни договору, то на підтвердження здійснення операції було надано копію платіжної інструкції про оплату купівельної ціни за Договором. Відповідно до пп. 6.2.3. Договору факторингу, Права Вимоги переходять до Фактора після підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників та виконання Фактором вимог пункту 7.2. Договору. Щодо надання реєстру боржників зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Товариство позбавлене можливості надати цілий Реєстр Боржників до Договору факторингу №01022024 від 01.02.2024 року з метою захисту інформації, яка містить банківську таємницю щодо осіб, що не є учасниками даної справи (ст. 60 ЗУ «Про банківську таємницю»). Тому Представником на вимогу суду надано витяг з Реєстру боржників з якого слідує, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №407369 від 09.09.2022 року. Отже, представником надано належні докази на підтвердження відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором. Крім того, вказує, що твердження відповідача, що позивачем не доведено факту видачі кредиту за кредитним договором є безпідставним. Надана позивачем копія повідомлення про перерахування коштів договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №407369 від 09.09.2022 року містить усі необхідні реквізити, а, отже, може вважатися первинним документом. Позивачем було надано детальний розрахунок заборгованості. Розрахунок заборгованості містить усі необхідні відомості для того, аби ідентифікувати його як такий, що підтверджує суму боргу саме по цьому кредитному договорі, адже містить відомості про позичальника та номер і дату кредитного договору.

27.12.2024 року від відповідача надійшли заперечення, згідно яких вказує що у матеріалах справи відсутні: оферта на укладення кредитного договору , акцепт оферти на укладення кредитного договору , відсутня інформація щодо того, чи проходила особа, яка нібито уклала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен отримати позичальник, при укладенні договору. Вказує, що матеріали справ не містять жодного доказу, що нібито укладення договору №407369 від 09.09.2022 року відбувалось в порядку визначеному законодавством. Відповідач зазначає, що матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих належність електронного платіжного засобу, реквізити якого неповно зазначені у тексті договору, саме відповідачем, як і доказів належності відповідачу номера телефону, на який був відправлений цифровий ідентифікатор. Також не надано доказів існування будь-яких правовідносин між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «Пейтек», яке здійснило переказ коштів на рахунок, який за твердженням позивача належить відповідачу. Відповідач вказує, що матеріали справи не містять доказів щодо перерахування від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» як кредитних на рахунки ТОВ «Пейтек» для здійснення переказу коштів на виконання вимог договору №407369 від 09.09.2022 рокудля подальшого переказу їх відповідачу. На підставі наведених заперечень просить відмовити у задоволення позову.

10.01.2025 року представник позивача подав через систему «Електронний суд» клопотання, згідно якого просить задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у повному обсязі та розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».

20.01.2025 від відповідача надійшли письмові пояснення на заперечення, згідно яких вказує представник позивача подав через систему «Електронний суд» заяву, згідно якого аргументи у запереченні відповідача безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання. Щодо доказів укладення договору між сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, вказує, що кредитний договір між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 підписаний електронним цифровим підписом. На підтвердження укладення кредитного договору №407369 представником товариства до позовної заяви додано копії кредитного договору №407369 року та графіку платежів до кредитного договору, які підписані електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 , також надано копії анкети-заяви на отримання кредиту, паспорту споживчого кредиту. Однак, відповідач у своєму запереченні зазначає, що у матеріалах справи відсутні: оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа яка нібито укладала кредитний договір ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник, при укладенні договору. ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» вважає, що твердження відповідача не відповідає істині. Вказує, що згідно п. 9.6 Кредитного договору №407369, цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства електронними підписом, в Особистий кабінет Споживача для ознайомлення та підписання. Крім того, зазначає, що Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» визначено особливості укладення кредитних договорів зі споживачами в електронній формі через ІТС Товариства.

Так, згідно п. 7.1, пп.7.1.1,7.1.6 Правил, Кредитний договір з Споживачем укладається в електронній формі за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується через Веб-сайт. Споживач на Веб-Сайті обирає бажані умови кредитування, у тому числі суму та строк Кредиту, вказує контактні дані (мобільний номер телефону), вказує електронну адресу (за наявності) і розпочинає Реєстрацію в ІТС Товариства через Веб-сайт. Після завершення Реєстрації, Споживач ще раз підтверджує бажані умови отримання кредиту (у тому числі суму та строк) та надсилає Заявку на розгляд Товариству. Товариство повідомляє Споживача про прийняття Заявки шляхом відповідного інформаційного повідомлення у Особистому кабінеті.

У разі прийняття позитивного рішення, Товариство робить Споживачу в Особистому кабінеті пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі Кредитного договору, що містить усі істотні умови та підписаний зі сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства відтворені засобами копіювання. У випадку готовності Споживача прийняти пропозицію (оферту), Споживач натискає відповідну клавішу, що висловлює його згоду з умовами запропонованого договору, після чого Товариство надсилає Споживачу засобами зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, що є електронним підписом Споживача. У момент введення коду, зазначеного в пп.7.1.16 Правил, Споживач направляє Товариству Електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписане електронним підписом Одноразовим ідентифікатором та підписує Кредитний договір. Кредитний договір вважається укладеним з моменту одержання Товариством Електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти). Договір набуває чинності з моменту перерахування Товариством суми Кредиту за реквізитами платіжної картки вказаної Споживачем під час Реєстрації/заповнення даних в Особистому кабінеті, що вимагаються ІТС Товариства якщо інший момент набуття чинності не передбачено умовами Кредитного договору. (пп. 7.1.12, 7.1.16-7.1.18 Правил.

На підтвердження вказаних вимог представником Позивача було надано копію підписаного електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Договору про надання споживчого кредиту №407369, Графіку платежів за договором про споживчий кредит, Паспорту споживчого кредиту.

Вказує, що аргументи щодо недоведеності укладення договору №407369, на думку товариства, є безпідставними.

Щодо тверджень відповідача, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджують належність платіжного засобу, а також номера телефону, на який був направлений цифровий ідентифікатор, вказує, що ідповідно до пп. 7.1.1 Правил, Споживач на Веб-Сайті обирає бажані умови кредитування, у тому числі суму та строк Кредиту, вказує контактні дані (мобільний номер телефону), вказує електронну адресу (за наявності) і розпочинає Реєстрацію в ІТС Товариства через Веб-сайт. Згідно пп. 7.1.5. У процесі Реєстрації в ІТС Товариства, Споживач реєструє банківські рахунки/платіжні картки для перерахування коштів та здійснення погашення кредитної заборгованості. Крім того, згідно п. 9.8 Кредитного договору, підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що: дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце реєстрації, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Споживач погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не впливають на зобов`язання Споживача, передбачені цим Договором.

На підтвердження існування таких правовідносин надає Договір про організацію переказу грошових коштів №03052022-1 від 03.05.2022 року, укладений між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ПЕЙТЕК».

На підтвердження виконання Товариством зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором надано повідомлення від провайдера, що надає послуги ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків про успішно проведені кошти в системі на рахунок позичальника, а саме: Повідомлення про перерахування коштів Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №407369 від 09.09.2022 року.

Представник позивача вказує, що відсутність у матеріалах справи виписок з особових рахунків не свідчить про відсутність у Відповідача заборгованості, оскільки згідно з п. 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . ТОВ «Селфі Кредит» не створює окремий рахунок для Позичальника, а надає кошти на уже існуючий, а, отже, не може мати доступу до таких рахунків для того, аби отримати інформацію щодо вчинених фінансових операцій.

Представник позивача у судове засідання 17.02.2025 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому, 24.01.2025 та 07.02.2025 представник позивача подав клопотання, згідно яких просить позов задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справине заперечують, розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»,

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання 17.02.2025 повторно не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки в електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, яка була доставлена 05.02.2025, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення не подавала.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 09.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 407369, який підписано одноразовим ідентифікатором Х454.

Згідно п. 1.1. договору № 407369, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ITC Товариства. Сума кредиту складає 12 000,00 грн. (п.1.3 Договору).

Згідно п. 1.4. Договору № 407369, строк кредиту 365 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 21 дні. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору.

Стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за увесь строк користування кредитом 106248 грн. (п.1.5.1 та п.1.8-1.8.1 Договору).

Згідно п. 1.15. Договору перед укладенням цього Договору Товариством була здійснена електронна ідентифікація Споживача для входу в особистий кабінет , відповідно до п.1.1 Договору та з метою надання фінансових послуг Споживачу Товариством залежно від технічних особливостей, результатів, належної перевірки, умов фінансової послуги було використано один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації Споживача (в тому числі здійснених з метою укладення попередніх правочинів між Сторонами) з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення фінансового моніторингу: отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння РНОКПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої КЕП власника ідентифікаційного документа; отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, оtр-пароля, надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником Товариства та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото; використання інструменту покладання шляхом отримання інформації від третьої особи - суб`єкта первинного фінансового моніторингу про ідентифікацію, верифікацію клієнтів.

Відповідно до п.2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карти № НОМЕР_2 .

Крім того, позивачем додано до матеріалів позовної заяви Паспорт споживчого кредиту, в якому вказано основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, та Додаток №1 До договору про надання споживчого кредиту № 407369 від 09.09.2022 року, яким визначений графік платежів, які також підписано одноразовим ідентифікатором Х454.

Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», нею підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , з яким укладено договір № 407369 від 09.09.2022 ідентифікований ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ». Акцепт договору позичальником одноразовим ідентифікатором Х454. Час відправки ідентифікатора 09.09.2022 о 11 год. 54 хв. 19 сек. Номер телефону, на який був відправлений ідентифікатор - +99.

Згідно листа ТОВ «ПЕЙТЕК» № від 30.10.2024 року між Товариством та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено договір про організацію переказу грошових коштів №03052022-1 від 03.05.2022. Відповідно до зазначеного договору успішно було перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 09.09.2022 року 11:56:21 на суму 12000,00 грн. на картку НОМЕР_2 .

З розрахунку заборгованості за Договором № 407369 від 09.09.2022 станом на 01.02.2024 де позивальником є ОСОБА_1 , заборгованість за вищевказаним кредитним договором складає 106248, 00 гривень, з яких: 12000,00 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; 94248,00 гривень прострочена заборгованість за сумою відсотків.

Судом також встановлено, що умовами кредитного договору № 407369 від 09.09.2022 передбачена заміна кредитора у зобов`язанні без згоди боржника (п. 4.1 договору).

01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №01022024, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належні йому права вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 407369 від 09.09.2022.

Так, згідно із п. 7.1. вищевказаного договору сторони домовились, що фінансування (ціна договору) складає 2262377,25 грн. без ПДВ.

01.02.2024 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» було підписано Акт приймання-передачу Реєстру Боржників від 01.02.2024 року до договору факторингу №01022024 від 01.02.2024 року.

Згідно витягу з реєстру боржників до Договору №01022024 від 01.02.2024 про відступлення прав вимоги ОСОБА_1 має загальну суму заборгованості у розмірі 106248, 00 гривень за кредитним договором № 407369 від 09.09.2022.

На виконання вищевказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було у повному обсязі сплачено на користь ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» суму фінансування, що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 01.02.2024 №74875.

04.12.2024 року на адресу відповідача ОСОБА_1 направлено досудову вимогу №12052 про необхідність погашення заборгованості у сумі 106248, 00 гривень.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Окрім того, за приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Також, приписами ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що й отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Як встановлено судом з матеріалів справи, 09.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 407369, який підписано одноразовим ідентифікатором Х454. Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», нею підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , з яким укладено договір № 407369 від 09.09.2022 ідентифікований ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ». Акцепт договору позичальником одноразовим ідентифікатором Х454. Час відправки ідентифікатора 09.09.2022 о 11 год. 54 хв. 19 сек. Номер телефону, на який був відправлений ідентифікатор - НОМЕР_4 .

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Судом встановлено, що заборгованість відповідача за договором № 407369 від 09.09.2022 року складає 106248, 00 гривень, з яких: 12000,00 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; 94248,00 гривень прострочена заборгованість за сумою відсотків, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.

Так, позивач, окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками, що відображено у договорі № 407369 від 09.09.2022 року, та яким встановлено, що стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за увесь строк користування кредитом 106248 грн. (п.1.5.1 та п.1.8-1.8.1 Договору).

У відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При цьому, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін, як і положення Кредитного договору, які передбачають зобов`язання Позичальника сплачувати відсотки за користування кредитом, комісію за обслуговування кредиту (п.1.5.1 Договору) можуть бути застосовані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Таким чином, право Кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, як і обов`язок Позичальника оплачувати комісію за управління кредитом припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно положень ч.1, ч.2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

На підтвердження вимог в частині стягнення процентів, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, надано Договір про споживчий кредит, Паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, у яких міститься інформація щодо процентної ставки за кредитом.

Оскільки сторонами було обумовлено у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, тому ці умови кредитування вважаються узгодженими сторонами та мають виконуватись позичальником належним чином.

Крім того, як встановлено судом умовами договору № 407369 від 09.09.2022 року була передбачена можливість заміна кредитора у зобов`язанні без згоди боржника (п. 4.1 договору).

01.02.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №01022024, відповідно до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належні йому права вимоги до боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 407369 від 09.09.2022, що підтверджується доданим витягом з реєстру боржників до Договору № 01022024 від 01.02.2024 про відступлення прав вимоги ОСОБА_1 та платіжним дорученням від 01.02.2024 №74875.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

При цьому, всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідач не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ні попереднього кредитора.

Так, розрахунком заборгованості (випискою з особового рахунка) підтверджується, що у відповідача наявна заборгованість в розмірі 106248, 00 гривень. Будь-яких відомостей та доказів на спростування наявної заборгованості чи наявності такої в іншому розмірі матеріали справи не містять.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість ні позивачу, ні попередньому кредитору в добровільному порядку не погасила, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, відтак позивач має право вимагати його виконання, що свідчить про порушення його прав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та стягнення із відповідача заборгованості за договором № 407369 від 09.09.2022 року в розмірі 106248,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги №0103 від 01.03.2024, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет», витяг із замовлення №17 до Договору про надання правової допомоги №0103 від 01.03.2024 відносно боржника ОСОБА_1 , згідно якого вартість послуг становить 5 000,00 грн. детальний опис наданих послуг від 15.11.2024 за договором про надання правової допомоги від 01.03.2024: усна консультація Клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором 0 год. 30 хв., ознайомлення з матеріалами кредитної історії 2 год. 00 хв., погодження правової позиції клієнта у справі -0 год.30 хв., складення позовної заяви з урахуванням правової позиції Клієнта 3 год. 30 хв.

Відповідач щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявляв.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

При цьому, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Окрім того, слід зазначити, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Враховуючи наведене, принцип обґрунтованості та пропорційності, характер та час витрачений на виконання адвокатом роботи, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, категорії справи, її складності, ціну позову та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, ч. 2 ст. 1050, ст. 1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, м. Львів, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 407369 від 09.09.2022 року в розмірі 106248 (сто шість тисяч двісті сорок вісім) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» судовий збір в розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, м. Львів, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 17 лютого 2025 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило