ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3041/24 Номер провадження 22-ц/814/692/25Головуючий у 1-й інстанції МАХАНЬКОВ О. В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.,

суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

секретаря: Сальної Н.О.,

розглянув у м. Полтава в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Мєдвєдева Володимира Володимировича

на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 жовтня 2024 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Кременчуцький міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Суми про оспорювання батьківства,-

в с т а н о в и в :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

24 червня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 із зустрічною позовною заявою про оспорювання батьківства.

Разом із зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 подав до суду клопотання про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи щодо встановлення або спростування кровного споріднення між ним та дитиною ОСОБА_1 .

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 жовтня 2024 року клопотання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено.

Призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу на вирішення якої поставлено наступне питання:

1)Чи є кровне споріднення між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

Проведення експертизи доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (м. Київ, вул. Докучаєвська, буд. 4).

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за ст. 385 КК України.

Витрати по проведенню експертизи покладено на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час проведення експертизи провадження по цивільній справі за первісним позовом представника позивача адвоката Мєдвєдєва Володимира Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Кременчуцький міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Суми про оспорювання батьківства зупинено.

Ухвала суду мотивована необхідністю з`ясування наявності або відсутності кровного споріднення між відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 та дитиною ОСОБА_4 .

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржила представник ОСОБА_1 адвокат Габель О.П., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ухвалу просить скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Вказує, що позивач за первісним позовом разом з дитиною проживає за межами України, а тому вважає, що проведення даної експертизи у м. Києві порушує її права та права її дитини, оскільки в країні діє воєнний стан та існує реальна загроза життю і здоров`ю.

Вказує, що приїзд її разом з дитиною до Києва для проведення даного дослідження негативно вплине на здоров`я її сина у зв`язку з нещодавнім перебуванням останнього під наглядом лікарів, тривалістю поїздки та малолітнім віком дитини.

Зазначає, що ОСОБА_1 не заперечує проти проведення молекулярно-генетичної експертизи на території Республіки Польща за домовленістю з ОСОБА_2 .

У відзиві представник ОСОБА_2 адвокат Габель О.П. посилаючись на правильність висновків районного суду, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу від 15 жовтня 2024 року залишити без змін.

Вказує, що ОСОБА_1 , подаючи позовну заяву про позбавлення батьківських прав повинна була розуміти, що зобов`язана буде виконувати процесуальні обов`язки, прибувати за викликом суду незалежно від свого місцеперебування. Докази її проживання та перебування в іншій країні та незадовільного стану здоров`я дитини в матеріалах справи на момент винесення ухвали були відсутні.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача адвокат Мєдвєдєв В.В. звернувся до суду з позовною заявою, просив суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; під час підготовчого засідання вирішити питання про зобов`язання органу опіки та піклування надати висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення відповідача батьківських прав.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.06.2024 цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

24 червня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 із зустрічною позовною заявою про оспорювання батьківства.

Разом із зустрічною позовною ОСОБА_2 подав до суду клопотання про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи щодо встановлення або спростування кровного споріднення між ним та дитиною ОСОБА_1 .

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.09.2024 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства; вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав закрито підготовче провадження.

Призначаючи судову молекулярно-генетичну експертизу, районний суд дійшов до висновку, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Передбачене ст. ст. 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі №910/18036/17.

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В рішені Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (заява №61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

За положеннями ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.

Висновок судової-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь який інший доказ, наданий сторонами з метою підтвердження або спростування факту батьківства.

ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі «Качалова проти російської федерації» (заява №3451/05), зауважував, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

У справі «Міфсуд проти Мальти» (заява № 62257/15, рішення набуло статусу остаточного 29 квітня 2019 року) ЄСПЛ повторив, що ДНК-тест це науковий метод, наявний для точного визначення батьківства дитини, а його доказове значення значно переважає будь які інші докази, представлені сторонами для підтвердження або спростування біологічного батьківства.

Верховний Суд у справі № 565/657/16-ц від 05.09.2018 вказав, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства, і його доказова цінність суттєво переважає будь який інший доказ, наданий сторонами.

Також, у постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18 зазначено, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

З огляду на вищенаведене, у справах щодо оспорення батьківства висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи має істотне значення для вірного вирішення справи.

Таким чином, місцевий суд, вирішуючи клопотання врахував, що оспорення батьківства розглядається як засіб захисту прав дитини, спрямований на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини, а тому має здійснити всі можливі заходи щодо реалізації відповідною стороною процесуальних прав та обов`язків на належному рівні.

Як вбачається з матеріалів справи та вказується представником апелянта в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 не заперечує проти проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи.

Доводи апеляційної скарги з приводу неможливості апелянта прибути разом з дитиною для проведення експертного дослідження до визначеної судом експертної установи у м. Києві, не можуть бути взяті до уваги у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів неможливості такого прибуття.

Також, в матеріалах справи відсутні докази постійного проживання ОСОБА_1 разом з дитиною за межами України та докази незадовільного стану здоров`я дитини, що унеможливлює її пересування та прибуття до експертної установи.

Колегія суддів звертає увагу, що подаючи позов до суду, особливо у категорії справ про батьківство, сторони мають бути готові прибути за викликом до суду та вчиняти дії визначені судом на підставі та в межах визначених ЦПК України. Учасники провадження у будь яких категоріях справ наділені не лише правами, а й обов`язками. Частина 2 ст. 43 ЦПК України містить і перелік обов`язків, які підлягають виконанню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду про призначення експертизи залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мєдвєдева Володимира Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.Ю. Кузнєцова

Судді: Т.В. Одринська

О.О. Панченко