УХВАЛА

судового засідання

20 лютого 2025 рокуСправа №451/159/25
Провадження № 2/451/134/25

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

29 січня 2025 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

29 січня 2025 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.50).

Суд своєю ухвалою від 3 лютого 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначив судове засідання (а.с.62-63).

Своєю ухвалою від 6 лютого 2025 року суд задовольнив клопотання позивача, наклав арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 в межах ціни позову 165 660 (сто шістдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят) доларів США 00 центів та 93 340 (дев`яносто три тисячі триста сорок) Євро 00 центів (а.с.86-91).

Від відповідача ОСОБА_3 до суду поступила заява про зупинення провадження у цивільній справі №451/159/25 до припинення його перебування на військовій службі (а.с.96).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечив щодо задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки відповідач не перебуває в зоні бойових дій.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, що перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Норми цивільного процесуального законодавства розрізняють обов`язкову та факультативну підставу для зупинення провадження у справі.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині першій статті 251 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, від 16 листопада 2022 року у справі № 753/3880/20, від 21 грудня 2022 року у справі № 456/2541/19, від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 та від 04 липня 2023 року у справі № 359/7297/22.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в тому числі і на час постановлення ухвали суду.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військове формування створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Згідно з довідкою від 11 грудня 2024 року № 4562, виданою військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 з 29 листопада 2024 року по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Аналізуючи зміст довідки від 11 грудня 2024 року № 4562, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , суд звертає увагу на те, що вищезазначена довідка підтверджує лише перебування ОСОБА_3 на військовій службі у військовій частині, однак не містить інформації, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан або залучена до ведення бойових дій та проведення антитерористичної операції.

З врахуванням положень пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України підставою для зупинення провадження у справі є перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є Конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст.12 ЦПК України.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

На думку суду, заявляючи клопотання про зупинення провадження, відповідач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження проходження ним військової служби у військовій частині, що переведена на воєнний стан або залучена до проведення антитерористичної операції, на час звернення до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, а матеріали справи таких доказів не містять.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, тому у задоволенні клопотання відповідача необхідно відмовити.

З урахуванням вищенаведеного та керуючись ст. 12, 76, 81, 103, 104, 251, 253, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження.

Продовжити розгляд справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Семенишин О. З.