Справа номер 489/6403/24 Головуючий суду першої інстанції Костюченко Г. С.
Провадження номер 22-ц/812/277/25 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Тищук Н. О., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Носіковим І. М.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2024 року, постановлену за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2024 року ОСОБА_1 подала до суду позов до ФОП ОСОБА_2 , який обґрунтовувала наступним.

23 травня 2023 року вона домовилася з ФОП ОСОБА_2 про виготовлення останнім гранітного пам`ятнику та проведення робіт з його встановлення у місці поховання її матері ОСОБА_3 .

Оголошена відповідачем вартість зазначених робіт та матеріалів становила 134 000 грн.

ОСОБА_1 передала відповідачу аванс на загальну суму 100 000 грн, на підтвердження чого ФОП ОСОБА_2 видав їй квитанцію.

Позивач вказувала, що ФОП ОСОБА_2 умов договору не дотримався, не надав якісний матеріал для пам`ятника та без узгодження з замовником почав проводити роботи на місці поховання її батьків. Усувати недоліки своєї роботи та повертати отримані кошти відповідач відмовився.

З метою підтвердження викладених нею фактів ОСОБА_1 замовила проведення судової будівельно-технічної експертизи, про проведення якої повідомила ФОП ОСОБА_2 .

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила: 1) розірвати договір, укладений 23 травня 2023 року між нею та ФОП ОСОБА_2 про виготовлення та встановлення пам`ятника на похованні її матері; 2) зобов`язати відповідача здійснити усунення наслідків самовільно проведеної реконструкції на похованні її батьків; 3) стягнути з ФОП ОСОБА_2 сплачений на його користь авансовий платіж у сумі 100 000 грн; 4) стягнути з ФОП ОСОБА_2 вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести після здійснення демонтажу самовільно проведеної відповідачем реконструкції, у сумі 25 283 грн; 5) стягнути з нього моральну шкоду у сумі 100 000 грн і судові витрати.

Разом з позовом позивач надала суду висновок будівельно-технічної експертизи №125-144 від 24 травня 2024 року, складений судовим експертом Лесків С. А., яка відповідала на такі питання:

- Чи виконані ремонтно-будівельні роботи по встановленню пам`ятника на похованні ОСОБА_3 на об`єкті за адресою: кладовище по АДРЕСА_1 , як вказано у квитанції, виданій ПП ОСОБА_2 від 23.05.2023. Якщо ні, то які роботи на об`єкті фактично виконані?

- Чи відповідає якість виконаних ремонтно-будівельних робіт з реконструкції надмогильної надбудови по облицюванню поверхні гранітною плиткою, залиття гробниць сумішшю вимогам будівельних норм, визначених нормативно-правовими актами у галузі будівництва (ДБНУ, ДСТУ) на об`єкті за адресою: кладовище по АДРЕСА_1 , поховання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Якщо не відповідають, то у чому полягають недоліки. Чи можливе усунення недоліків, у відповідності до будівельних норм та стандартів, чи виявлені недоліки не підлягають усуненню, а лише демонтажу?

- До якого виду робіт (нове будівництво, реконструкція, тощо) належать фактично виконані ремонтно-будівельні роботи на об`єкті, перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт та яка вартість фактично виконаних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції) та використаних будівельних матеріалів?

Судовий експерт ОСОБА_5 виснувала, що на місці проведення дослідження кладовище по АДРЕСА_1 відсутній пам`ятник на похованні ОСОБА_3 .

Згідно наданих фотографій раніше поховання представляло собою огороджену частину земельної ділянки з розмірами в плані 2,7 х 3,3 м з встановленим пам`ятником ОСОБА_4 з квітником по периметру ділянки, встановлене металеве фігурне огородження по бетонній основі облицьованого керамічною глазурованою плиткою, частина ділянки була засипана піском.

На час проведення дослідження спостерігалося виконання ПП ОСОБА_2 реконструкції місця поховання без узгодження з замовником ОСОБА_1 , а саме: був демонтований пам`ятник з чорного граніту на місці поховання ОСОБА_4 ; демонтовано металеве фігурне огородження по периметру ділянки поховання; розібрана керамічна плитка облицювання бетонної основи та в місці встановлення пам`ятника; залито бетонним розчином внутрішня частина ділянки та квітник; встановлено пам`ятник ОСОБА_4 ; облицьовано гранітною плиткою чорного кольору розміром 0,3 х 0,6 м на цементному розчині усе місце поховання.

Експертом вказано, що усі перелічені вище дефекти та недоліки, які виникли при виконанні ремонтно-будівельних робіт по реконструкції місця поховання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є значними (істотними) та підлягають усуненню шляхом демонтажу. Вони не відповідають вимогам ДСТУ-Н Б В.2.6-212:2016 та ДСТУ-Н Б А.3.1-23:2013.

Ремонтно-будівельні роботи, які були виконані на місці поховання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно з первісним станом поховання є реконструкцією.

Вартість ремонтно-будівельних робіт та використаних будівельних матеріалів по улаштуванню надмогильної надбудови на місці поховання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на кладовищі по АДРЕСА_1 в нині чинних цінах становить 25 283 грн.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

ФОП ОСОБА_2 заперечував проти задоволення вимог ОСОБА_1 , вказуючи на їх безпідставність. Він зазначав, що узгоджував з позивачкою в телефонному режимі виконання робіт.

Відповідач не погодився з наданим позивачем висновком експерта, наполягаючи на проведенні нового незалежного дослідження експертами Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

ФОП ОСОБА_2 вказував на те, що наданий позивачкою висновок будівельно-технічної експертизи складено без урахування будівельних норм і стандартів, а також з застосуванням інформаційних джерел, які не можуть бути покладені в його основу, а тому у нього виникли сумніви у компетентності судового експерта. Відповідач наголошував на тому, що у цій категорії справ необхідно проводити саме будівельно-технічне дослідження, а не експертизу.

На вирішення експертизи він просив поставити такі питання:

- До якого виду робіт (нове будівництво, реконструкція, тощо) належать фактично виконанні ремонтно-будівельні роботи на об`єкті, перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт та яка вартість фактично виконаних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції) та використаних будівельних матеріалів?

- Чи відповідають виконані роботи вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБНУ, ДСТУ, тощо) на об`єкті за адресою: кладовище по АДРЕСА_1 , поховання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .? Якщо не відповідають, то в чому полягає невідповідність?

- Чи відповідає якість будівельних матеріалів вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБНУ, ДСТУ, ТУ) на об`єкті за адресою: кладовище по АДРЕСА_1 , поховання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ? Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність?

- Відповідно до якого документу виконувались роботи (проєкт, кошторис, тощо) на об`єкті за адресою: кладовище по АДРЕСА_1 , поховання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .?

- Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт із будівництва (ремонту, реконструкції) на об`єкті за адресою: кладовище по АДРЕСА_1 обсягам та вартості, визначеним усним договором, укладеним між сторонами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .?

Позиція позивача у суді першої інстанції щодо клопотання про призначення експертизи

ОСОБА_1 заперечувала проти призначення експертизи, посилаючись на те, що наданий нею експертний висновок судом не досліджувався, а тому не можна стверджувати, що він є необґрунтованим.

Вона наголошувала на тому, що експерт, який проводив експертизу, має достатній стаж роботи, був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. На думку позивача, за вказаних нею обставин призначення у справі експертизи є передчасним.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2024 року клопотання відповідача про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи задоволено.

У справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

- До якого виду робіт (нове будівництво, реконструкція, тощо) належать фактично виконанні ремонтно-будівельні роботи на об`єкті, перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт та яка ринкова вартість фактично виконаних робіт з будівництва (ремонту, реконструкції) та використаних будівельних матеріалів?

- Чи відповідають виконані роботи вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБНУ, ДСТУ, тощо) на об`єкті за адресою: кладовище по АДРЕСА_1 , поховання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .? Якщо не відповідають, то в чому полягає невідповідність?

- Чи відповідає якість будівельних матеріалів вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБНУ, ДСТУ, ТУ) на об`єкті за адресою: кладовище по АДРЕСА_1 , поховання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .? Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність?

- Відповідно до якого документу виконувались роботи (проєкт, кошторис, тощо) на об`єкті за адресою: кладовище по АДРЕСА_1 , поховання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .?

- Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт із будівництва (ремонту, реконструкції) на об`єкті за адресою: кладовище по АДРЕСА_1 обсягам та вартості, визначеним усним договором, укладеним між сторонами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .?

Обґрунтовуючи свою ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що для правильного вирішення заявлених позивачем вимог необхідні спеціальні знання, а тому з урахуванням забезпечення права на захист кожній стороні у справі необхідно призначити судову будівельно-технічну експертизу.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи інших учасників справи

Відповідачем через представника подано відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошено на тому, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом ч. 2, 3 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Постановляючи ухвалу про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, суд першої інстанції виходив із того, що для правильного вирішення заявлених позивачем вимог необхідні спеціальні знання, а тому з урахуванням забезпечення права на захист кожній стороні у справі необхідно призначити судову будівельно-технічну експертизу за клопотанням відповідача, на вирішення якої поставити його питання, проведення якої доручити тій установі, яку просить відповідач.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки він не відповідає викладеним вище вимогам законодавства.

Цивільно-процесуальні норми дозволяють складення висновку експерта на замовлення учасника справи, що було зроблено позивачем.

Ці ж норми вказують, що суд призначає експертизу у справі, серед іншого, якщо висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити додаткову чи повторну експертизу.

Встановити зазначене суд може тільки після дослідження наданого стороною висновку експерта.

Проте, судом першої інстанції такої процесуальної дії зроблено не було.

За такого, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно постановив ухвалу про призначення експертизи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Н. О. Тищук

О. О. Ямкова

Повна постанова складена 14 лютого 2025 року.