Справа №487/957/25
Провадження №6/487/82/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Беспалько А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві подання головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Янєвої Наталії Миколаївни про розшук боржник, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Янєва Н.М. звернулась до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_1 , відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про виконавче провадження».

На обґрунтування подання зазначила, що на примусовому виконанні у Заводському ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №6472374 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 489/5359/20, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 03.03.2021 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до повноліття дитини. Вищезазначене виконавче провадження відкрито 11.03.2021.Дежавним виконавцем 11.03.2021 на адресу боржника направлено виклик державного виконавця про обов`язкову явку до відділу ДВС 29.03.2021 стосовно подачі декларації про майно та доходи боржника, яке отримано боржником особисто 25.03.2021, але до відділу ДВС боржник не з`явився. Згідно повідомлення, на запити державного виконавця, боржник ОСОБА_1 не працює, пенсію не отримує, у нього відсутні доходи, банківські рахунки в банківських установах та зареєстровані за боржником транспортні засоби, державний кордон боржник не перетинав. Заборгованість по аліментам станом на 28.02.2021 складала 12789 грн.

18.06.2021 державним виконавцем на адресу боржника направлено виклик про обов`язкову явку до відділу ДВС 30.06.2021 стосовно надання пояснень щодо невиконання рішення суду, але до відділу ДВС боржник не з`явився.

18.06.2021 державним виконавцем винесено повідомлення про внесення відомостей про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.

Постановою державного виконавця від 22.06.2021 накладено арешт на майно боржника та обтяження зареєстровані в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником нерухоме майно не зареєстроване.

Постановами державного виконавця від 22.06.2021 і 03.08.2021 накладено арешт на кошти боржника, які направлені до банківських установ.

03.08.2023 державним виконавцем винесені постанови про тимчасове обмеження боржника у праві полювання, про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, по тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України і направлені до виконання до відповідних органів з використанням УЦП.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 30.07.2023 заборгованість становить 119089,75 грн.

14.06.2024 державним виконавцем на адресу боржника направлено виклик про явку до відділу ДВС 19.06.2024 стосовно надання пояснень щодо невиконання рішення суду, але до відділу ДВС боржник не з`явився.

20.06.2024 державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , але двері ніхто не відчинив, перевірити майновий стан боржника не вдалося, про що складено акт.

20.06.2024 державним виконавцем стягувану направлено повідомлення про звернення до правоохоронних органів з заявою про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, яке є приватним обвинуваченням та може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого.

Згідно відповіді ДМС України боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

13.11.2024 до ВДВС надійшла заява стягувача про оголошення боржника ОСОБА_1 у розшук, оскільки останній на протязі шести років участі у вихованні дитини не приймає та місце його знаходження не відомо.

20.12.2024 державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , але двері ніхто не відчинив, зі слів сусідів встановлено, що дана квартира продана у 2021 році та боржник за даною адресою не проживає, про що складено акт.

Згідно інформації з банківських установ, наданої запит державного виконавця, у боржника наявні відкриті рахунки в АТ КБ «Приват Банк» та АТ «Сенс Банк», кошти на банківських рахунків відсутні.

Згідно інформації з довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником нерухомого майна, у т.ч. земельні ділянки, не зареєстровані.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 12.02.2025 заборгованість становить 186738,25 грн.

12.02.2025 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 20%, 30% та 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів.

13.02.2025 головний державний виконавець Янєва Н.М. подала до суду заяву про розгляд подання про оголошення розшуку без її участі.

У судове засідання інші учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавали.

Дослідивши матеріали подання та додані документи, суд приходить до наступного:

Приписами частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Зазначене конституційне положення відображено і у пункті 7 частини 3 статті 2 та статті 18 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року 1404-VІІІ (далі Закон) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Тобто метою виконавчого провадження є примусове виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 1ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

В силу ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи Національної поліції, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача. Витрати органів Національної поліції, пов`язані з розшуком боржника - фізичної особи, дитини за виконавчими документами про відібрання дитини або транспортних засобів боржника, стягуються з боржника за ухвалою суду.

Як встановлено судом, на примусовому виконанні у Заводському ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №6472374 з примусового виконання судового наказу у справі № 489/5359/20, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 03.03.2021 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до повноліття дитини.

Постановою державного виконавця виконавче провадження №6472374 відкрито 11.03.2021 з примусового виконання цього судового наказу

Державним виконавцем 11.03.2021 на адресу боржника, зазначену у судовому наказі, АДРЕСА_1 , направлено постанова про відкриття виконавчого провадження та виклик державного виконавця про обов`язкову явку до відділу ДВС 29.03.2021 стосовно подачі декларації про майно та доходи боржника, яке отримано боржником особисто 25.03.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але до відділу ДВС боржник не з`явився.

18.06.2021 державним виконавцем на адресу боржника направлено виклик про обов`язкову явку до відділу ДВС 30.06.2021 стосовно надання пояснень щодо невиконання рішення суду, який державний виконавець зазначає, був направлений боржнику, проте доказів такого направлення, зокрема трекінгу сайту Укрпошти, суду не надано.

18.06.2021 державним виконавцем винесено повідомлення про внесення відомостей про боржника ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників, яке державний виконавець зазначає, було направлено боржнику, проте доказів такого направлення, зокрема трекінгу сайту Укрпошти, суду не надано.

Постановою державного виконавця від 22.06.2021 накладено арешт на все майно боржника та обтяження зареєстровані в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

03.08.2023 державним виконавцем винесені постанови про тимчасове обмеження боржника у праві полювання, про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, по тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України і направлені до виконання до відповідних органів з використанням УЦП, які державний виконавець зазначає, були направлені боржнику, проте доказів такого направлення, зокрема трекінгу сайту Укрпошти, суду не надано.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.08.2023 станом на 30.07.2023 заборгованість боржника ОСОБА_1 становить 119089,75 грн., який державний виконавець зазначає, було направлені боржнику, проте доказів такого направлення суду не надано.

14.06.2024, як зазначає державний виконавець, на адресу боржника направлено виклик про обов`язкову явку до відділу ДВС 19.06.2024 стосовно надання пояснень щодо невиконання рішення суду, проте доказів такого направлення суду не надано.

20.06.2024, згідно Акту державного виконавця, було здійснено вихід за місцем проживання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , але двері ніхто не відчинив, тому перевірити майновий стан боржника за даною адресою унеможливилось.

20.06.2024 державним виконавцем стягувачу направлено повідомлення про звернення до правоохоронних органів з заявою про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, яке є приватним обвинуваченням та може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого.

13.11.2024 до ВДВС надійшла заява стягувача про оголошення боржника ОСОБА_1 у розшук, оскільки останній на протязі шести років участі у вихованні дитини не приймає та місце його знаходження не відомо.

14.11.2024 державним виконавцем винесена вимога боржнику ОСОБА_1 щодо зобов`язання останнього 02.12.2024 подати до ВДВС декларацію про доходи та майно боржника, доказів направлення цієї вимоги боржнику суду не надано.

20.12.2024 державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , але двері ніхто не відчинив, зі слів сусідів встановлено, що дана квартира продана у 2021 році та боржник за даною адресою не проживає, про що складено відповідний акт.

Згідно повідомлення від 12.02.2025 відсутня інформація щодо джерел отримання доходів ОСОБА_1 в ДРФО.

Згідно повідомлення МВС України від 12.02.2025, відсутні дані про реєстрацію за боржником транспортних засобів.

Згідно відповіді ДМС України від 12.02.2025, боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Інформаційної довідки від 12.02.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що за боржником не зареєстровано нерухоме майно.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 12.02.2025 станом на 31.01.2024 заборгованість боржника ОСОБА_1 становить 186736,25 грн., доказів направлення вказаного розрахунку боржнику суду не надано.

При цьому, суд ставиться критично до посилання в поданні державного виконавця щодо винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника, яка направлена до банківських установ, отримання виконавцем інформації з банківських установ, що у боржника наявні відкриті рахунки в АТ КБ «Приват Банк» та АТ «Сенс Банк», отримання інформації з Державної прикордонної служби України щодо відсутності відомостей про перетинання кордону України боржником, оскільки суду вказаних доказів не надано.

Також суду не надано і постанови від 12.02.2025 щодо накладення державним виконавцем штрафу на боржника у розмірі 20%, 30% та 50% від суми заборгованості зі сплати аліментам.

Так, звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

Суд звертає увагу, що державним виконавцем не були вжиті всі достатні заходи по встановленню фактичного місця проживання чи перебування боржника, у тому числі здійснення запиту до Департаменту інформаційних технологій УМВС України щодо витребування інформації про те, чи перебуває боржник на обліку в органах внутрішніх справ; чи не оголошений він у розшук в рамках кримінального провадження, а також відомості з приводу перебування її в місцях позбавлення волі; чи не притягувався боржник до адміністративної відповідальності; витребування інформації з ДРАЦС щодо внесення змін у будь-які актові записи боржника (одруження, зміна прізвища, смерть), передбачених «Інструкцією з організації примусового виконання рішень» та Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, враховуючи введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 та Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» державним виконавцем не були вжиті заходи щодо звернення до відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо з`ясування перебування ОСОБА_1 на обліку в РТЦК та СП та чи останній не призивався за мобілізацією.

Також, державний виконавець посилається, що зі слів сусідів відомо, що боржник за адресою АДРЕСА_1 не проживає, квартира продана у 2021 році, в той же час зазначає, що згідно відповіді ДМС України від 12.02.2025, боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та доказів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що вказана квартира перебуває у власності інших осіб, суду не надано.

Крім того, до подання державним виконавцем долучено виклики ОСОБА_1 до відділу ДВС від 14.06.2024 і 14.11.2024, без підтвердження направлення боржнику вказаних викликів, тому відсутні підстави вважати, що боржник систематично ухиляється від виконання рішення суду.

Також судом враховується, що з моменту відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було здійснено лише у 2024 році два виходу за адресою проживання боржника, про що 20.06.2024 та 20.12.2024 було складено відповідні акт, згідно яких двері квартирі ніхто не відчинив.

Суд звертає увагу, що розшук боржника є істотним втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод ( Рим, 04.ХІ.2950 р.), і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Невиконання рішення суду, хоч і зачіпаються законні права стягувача, але з боку державного виконавця належного доказового обґрунтування неможливості виконання судового рішення та необхідності оголосити боржника в розшук не представлено, а сам факт наявності заборгованості не дає підстав для задоволення подання про розшук боржника.

Враховуючи, що державним виконавцем не здійснені всі процесуальні дії для реального виконання судового наказу та застосування до боржника ОСОБА_1 дієвих заходів для виконання судового рішення, не надано суду належних та допустимих доказів того, що боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов`язання, суд приходить до висновку, що оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 є передчасним, а тому подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 260, 438 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Янєвої Наталії Миколаївни про розшук боржник відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.М. Афоніна