Провадження № 2/537/489/2025
Справа № 537/6688/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2025 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Маханькова О.В.

за участю секретаря судового засідання Поколота О.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката Сеннікова А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 листопада 2007 року у справі № 2-4686/2007 з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку починаючи з 16.10.2007 та видано виконавчий лист № 2-4686 від 12.11.2007. Однак, внаслідок невиконання відповідачем вказаного рішення, станом на 01.11.2024 утворилась заборгованість по аліментах, яка становить 120 406,39 грн. На підставі наведенного, позивач звернулась до суду із даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів.

30.12.2024 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження. Сторонам роз`яснено їх права, щодо порядку та строків подання відзиву на позовну заяву, заперечень.

05.02.2025 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - відмовити, враховуючи наступне. Відповідач вказує, що не має можливості надавати передбачену законом матеріальну допомогу на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що має інвалідність 3 групи, і його дохід складається із виплат Пенсійного фонду України. Також відповідач є боржником по сплаті аліментів за іншими виконавчими провадженнями.

18.02.2025 від позивачки надійшла відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якій вказує що відповідач свої обов`язки зі сплати аліментів на утримання дитини виконував не належним чином по виконавчому провадженню № 5725770 утворилась заборгованість, яка на момент звернення з позовною заявою до суду (на момент повноліття) про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів становила 120 406,39 грн.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтаської області від 19.02.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до розгляду по сутіу відкритому судовому засіданні.

Позивач у судовому засіданні просила задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 120 406,39 грн.

Відповідач та його представник - адвокат Сенніков А.Б. заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін та їх представників, ознайомившись з наданими доказами по справі, суд приходить до наступного.

Згідно з ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 7 СК України).

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що сторонами не оспорюється.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області області від 12.11.2007 у справі №2-4686/2007, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, починаючи з 16.10.2007 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного судового рішення судом видано виконавчий лист на примусове стягнення аліментів.

Постановою про відкриття виконавчого провадження Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції від 20.12.2007 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4686 виданого 12.11.2007 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/6 доходу щомісяця але не менше 30% прожиткового мінімуму.

23.12.2024 ОСОБА_3 стала повнолітньою.

Відповідно довідки Полтавського державного медичного університету (медичний факультет денна форма навчання) № 74 від 24 жовтня 2024 року, ОСОБА_3 є студентом Полтавського державного медичного університету, медичного № 2 факультету І курсу 20п групи, денна форма навчання.

Однак, до повноліття ОСОБА_3 відповідач неналежно виконував свої обов`язки з утримання своєї неповнолітньої доньки, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів, відповідно до розрахунку заборгованості наданого Автозаводським відділом державної виконавчої служби у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розмір заборгованості за період з січня 2021 року по жовтень 2024 року включно складає 120 406 грн. 39 коп.

Згідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 528058 дата видачі 28.09.2023, ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності з 28.09.2023 безстроково.

Відповідно до довідки про доходи № 1581 0458 4057 2596, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Кременчуцькому об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області і отримує пенсію по інвалідності. Так за період вказаний у довідці з січня 2021 року по січень 2025 року відповідач отримав пенсію у розмірі 111 967,10 грн.

Разом з тим, суд бере до уваги, що відповідач, окрім пенсії по інвалідності, міг мати і інші доходи, оскільки з наданого позивачем Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач був фізичною особою-підприємцем. Доказів, що спростовують такі обставини суду не надано.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності вини відповідача як обов`язкової умови для стягнення з нього пені, оскільки ним всупереч вимогам ст. 81 ЦПК не надано суду належних та допустимих доказів відсутності вини у несвоєчасній сплаті аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Вказаний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі №572/1762/15-ц, у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року по справі №754/15880/16-ц, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Згідно із роз`ясненнями викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

При розгляді справи по суті, суд враховує, що Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" внесено зміни до ст. 196 СК України. Зокрема, ч. 1 викладено в такій редакції: "1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості".

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16.

В постанові від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

З огляду на вищезазначені норми матеріального права, суд встановив, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду, систематично виникала заборгованість по сплаті аліментів, що останнім не спростовано, та дійшов висновку про те, що позивачка має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Тому з відповідача в рахунок держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст.7,12,17,18,76,141,259,263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2021 по 01.11.2024 у розмірі 120 406,39 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 1211, 20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 25.02.2025 року.

Суддя Маханьков О.В.