Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2025 року місто Луцьк
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Карпук А.К.
суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.,
секретар Русинчук М. М.
з участю: відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 поданою його представником ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2024 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2024 року у складі Гриня О. М.,-
У червні 2024 року позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП в розмірі 105 685, 24 грн.

Стягнути з з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 грн. моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 16 228,47 грн.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пилипчука Віктора Федоровича від 20 листопада 2024 року про подання доказів розміру сплачених судових витрат за надання професійної правничої допомоги залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, представник відповідача Пилипчук В. Ф. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувані рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 56383.24 грн. на відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 вказує, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача саме вартість відновлювального ремонту автомобіля, оскільки ДТП спричинено особою, в якої був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Просив стягнути з позивача 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним оскарження рішення місцевого суду.

Постановою Волинського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 подану його представником ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2024 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2024 року в даній справі залишено без змін.

Однак судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат, які поніс позивач під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

14.02.2025 представник позивача Нівчик А. М. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 6000грн. витрат на професійну правничу допомогу.

21.02.2025 представник відповідача Пилипчук В. Ф. подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення де вказав, що представником позивача належним чином не доведено розмір судових витрат, просив відмовити у задоволенні заяви.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви з наступних підстав.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заявив вимогу про розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи, просив стягнути з відповідача на користь позивача 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат представник позивача долучив до матеріалів справи: акт від 06 січня 2025 року до договору про надання правничої допомоги від 11.04.2024, ордер, квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 06.01.2025 на суму 6000,00 грн.

В матеріалах справи, наявний договір про надання правничої допомоги від 11.04.2024 укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Нівчиком А. М.

Згідно з актом від 06 січня 2025 року ОСОБА_2 надано такі послуги: формування та подання до Волинського апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу кількість затраченого часу 3 год., вартість 4500 грн.; авансовий платіж за представництво інтересів позивача в судовому засіданні в приміщенні Волинського апеляційного суду затраченого часу 1 год., вартість 1500 грн., загальна вартість наданих послуг 6000грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Дослідивши матеріали справи апеляційним судом встановлено, що адвокат Нівчик А. М. брав участь у судових засіданнях у Волинському апеляційному суді 03.02.2025, 05.02.2025, тому позивач має право на компенсацію судових витрат за такий вид юридичної послуги в повному обсязі.

Однак, представник позивача, згідно з актом від 06 січня 2025 року, затратив на формування й подання до Волинського апеляційного суду відзиву 3 години (вартість 4500 грн.), проте, беручи до уваги, що адвокат є кваліфікованим фахівцем, а дана справа за своїм правовим змістом не може бути віднесена до складних, виходячи з принципу розумності, апеляційний суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути в користь позивача 1500 грн. в якості компенсації витрат позивача за отриману правничу допомогу за такий вид юридичної послуги.

Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

За таких обставин витрати ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково у розмірі 3000грн. (1500 грн. за участь у судових засіданнях, 1500 грн. формування та подання відзиву).

Аргументи представника відповідача про те, що представником позивача не подано до апеляційного суду договір про надання правничої допомоги, колегія суддів відхиляє, оскільки таких наявний в матеріалах справи.

Доводи представника відповідач про порушення представником позивача вимог ч.3 ст.137 ЦПК України щодо подання Акт до договору про надання правничої допомоги від 06.01.2025 в замін Детального опису робіт (наданих послуг) є помилковими, оскільки в акті від 06.01.2025 містить детальний опис юридичних послуги наданих позивачу.

Керуючись статтями 246, 270 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Прийняти додаткову постанову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: