ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 639/3628/24
Номер провадження 22-ц/818/872/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді (судді-доповідача) Мальованого Ю.М.,

суддів Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2024 року в складі судді Єрмоленко В.Б. по справі № 639/3628/24 за позовом Комунального підприємства «Сучасне місто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року Комунальне підприємство «Сучасне місто» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.

Позовна заява мотивована тим, що між Комунальним підприємством «Сучасне місто» та ОСОБА_1 відповідно до вимог Положення про тимчасове користування окремими елементами благоустрою комунальної власності для розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного та іншого призначення на території міста Харкова, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 21 червня 2017 року № 688/17, укладений договір від 31 січня 2024 року № 4456/С1/24 тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення павільйону з логотипом «Мобиус» з функціональним призначенням об`єкта продаж квітів та інших продовольчих та непродовольчих товарів, садово городнього інвентарю, площею 12,68 м 2 за адресою: АДРЕСА_1 , строком дії з 01 жовтня 2023 року по 30 вересня 2024 року включно.

Пунктом 4.1. договору встановлено розмір плати за експлуатацію (управління) елемента у розмірі 1 917,50 грн (у тому числі ПДВ) на місяць. Згідно пункту 4.2 договору плата перераховується замовником на розрахунковий рахунок виконавця в безготівковій формі авансовим платежем до 25 числа поточного місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата.

За період з 01 жовтня 2023 року по 20 червня 2024 року (на час звернення до суду) у відповідача виникла заборгованість у розмірі 9 587,50 грн.

З метою врегулювання спору підприємством направлено на адресу відповідача досудову вимогу від 07 червня 2024 року про сплату заборгованості, а також повторно направлявся акт звірки взаєморозрахунків та акти надання послуг, однак заборгованість не погашено.

У зв`язку з тим, що заборгованість відповідачем не погашена, КП «Сучасне місто» розрахувало штрафні санкції, передбачені договором, а саме пеню в розмірі 895,24 грн та інфляційні втрати у розмірі 128,47 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Сучасне місто» заборгованість за договором від 31 січня 2024 року № 4456/ С1/24 у розмірі 10 611,21 грн, яка складається з наступного: заборгованості за договором у розмірі 9 587,50 грн; пені у розмірі 895,24 грн, інфляційних втрат у розмірі 128,47 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2024 року позовні вимоги Комунального підприємства «Сучасне місто» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Сучасне місто» за договором № 4456/С1/24 від 31 січня 2024 року заборгованість за період з 01 жовтня 2023 року по 29 лютого 2024 року у розмірі 9587,50 грн, пеню в сумі 895,24 грн, інфляційні втрати 128,47 грн, понесені судові витрати 3028,00 грн, а всього 13 639,21 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач у порушення вимог п. 4.2 та п. 5.3.4. договору свої договірні зобов`язання не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим за період з 01 жовтня 2023 року по 29 лютого 2024 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 9587,50 грн, на яку згідно умов договору нарахована пеня та інфляційні втрати.

Не погоджуючись з рішенням суду 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду щодо стягнення заборгованості в період з 01 жовтня 2023 року по 31 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що договір між ним та позивачем підписаний та набрав сили 31 січня 2024 року, тому за період з 01 жовтня 2023 року до укладення договору у нього не могла виникнути заборгованість. Акти про надання послуг з тимчасового користування окремого елемента благоустрою за жовтень грудень 2023 року, січень лютий 2024 року складені однією датою 28 лютого 2024 року, його підпису у цих актах немає. Він своєчасно здійснював оплату за договором з лютого 2024 року по вересень 2024 року та не має заборгованості, на підтвердження чого надавав суду квитанції. Навіть якщо припустити, що він має заборгованість, то за період з 01 жовтня 2023 року по 31 січня 2024 року вона б склала 7670,00 грн.

03 грудня 2024 року від КП «Сучасне місто» за допомогою системи «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін. Відзив мотивовано тим, що при укладанні договору сторони керувались ч. 3 ст. 631 ЦК України, згідно якої сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Фактичні відносини між сторонами (щодо передачі майна, виконання робіт, надання послуг) виникли раніше їх юридичного оформлення. Відповідач під час судового засідання підтвердив той факт, що його об`єкт - павільйон з логотипом «Мобиус» за адресою: вулиця Полтавський шлях, 155, задля обслуговування якого укладено договір № 4456/С1/24, на момент подання заяви до позивача від 13 липня 2023 року № 2703/01-16 вже ним експлуатувався. Позивач прийняв на баланс окремий елемент благоустрою, на якому вже було розташовано відповідачем свій павільйон. Нарахування коштів відбулось після підписання відповідачем договору у лютому 2024 року з дати, вказаної як строк дії - з 01 жовтня 2023 року, що цілком відповідає умовам пункту 7.1 договору. Перша оплата відповідачем проведена лише 29 квітня 2024 року у розмірі одномісячного платежу. Всього з 01 жовтня 2023 року по 20 червня 2024 року нараховано 15 340,00 грн, сплачено 5 752,50 грн, про що відповідачу направлялись акти звірки та вимога. Доказів оплати сум, що є предметом позову, відповідач суду першої інстанції не надавав. Щодо нарахування сум штрафних санкцій, то оскільки зобов`язання за договором відповідачем не виконані, він має нести відповідальність, передбачену договором, та відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2024 рокув порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Сучасне місто» із заявою про надання права на тимчасове платне користування окремим елементом благоустрою для продажу непродовольчих товарів (а.с. 11).

Відповідно до Положення про тимчасове користування окремими елементами благоустрою комунальної власності для розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного та іншого призначення на території м. Харкова, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 21 червня 2017 року № 688/17, зі змінами та доповненнями, внесеними згідно з рішеннями Харківської міської ради, між Комунальним підприємством «Сучасне місто» та ОСОБА_1 укладено договір тимчасового користування окремими елементами благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів, підприємницької та іншої діяльності № 4456/С1 від 31 січня 2024 року строком до 30 вересня 2024 року (а.с. 8-10).

За цим договором виконавець надає замовнику право тимчасової експлуатації (управління) окремим об`єктом благоустрою комунальної власності м. Харкова з метою задоволення соціально-економічних потреб шляхом розміщення тимчасового об`єкта підприємницької або іншої діяльності.

Вид елемента: частина покриття АДРЕСА_1 .

Вид об`єкта: тимчасова споруда з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначеним технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, без улаштування фундаменту (павільйон з логотипом «Мобиус».

Функціональне призначення об`єкта - продаж квітів та інших продовольчих та непродовольчих товарів, садово- городнього інвентарю. Орієнтовна площа об`єкта (павільйону з логотипом «Мобиус») 12,68 кв м.

За умовами договору № 4456/С1/24 розмір плати за експлуатацію (управління) елемента становить 1917,50 грн (в т. ч. ПДВ) на місяць. Плата перераховується замовником на розрахунковий рахунок КП «Сучасне місто» в безготівковій формі авансовим платежем до 25 числа поточного місяця, що передує місяцю, зa який здійснюється оплата. Внесення плати здійснюється протягом трьох банківських днів з дня передачі елемента благоустрою (пункти 4.1, 4.2, 4,3 договору).

Згідно пункту 4.8 договору акт про надані послуги підписується сторонами до 30 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавались послуги.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що договір набуває чинності після його підписання сторонами та діє з 01 жовтня 2023 року по 30 вересня 2024 року. Право експлуатації (управління) елемента виникає у замовника після укладання договору. Елемент вважається переданим із дня підписання договору (п. 8.2. договору).

Пунктами 10.3 та 10.4 договору встановлено, що за порушення строків внесення плати замовник зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, розрахованої за кожен день прострочення платежу від суми заборгованості, що склалася з моменту виникнення заборгованості, включаючи день сплати заборгованості. Замовник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Пунктом 10.5 договору передбачено, що при погашенні суми заборгованості кошти, що сплачує замовник, у першу чергу зараховуються до рахунку погашення пені, у наступну чергу на погашення заборгованості з плати за договором.

Як вбачається з наданих КП «Сучасне місто» актів надання послуг з тимчасового користування окремого елемента благоустрою №№ 7339 , 7340 , 7341, 7342, 7343 від 28 лютого 2024 року, послуги надані за жовтень, листопад, грудень 2023 року, січень та лютий 2024 року, вартість щомісячно 1917,50 грн (а.с. 15, 17-20).

Також позивачем надані аналогічні акти № 7344 від 31 березня 2024 року, № 10058 від 30 квітня 2024 року, № 12691 від 31 травня 2024 року (а.с. 21-23).

ОСОБА_1 сплачено по 1917,50 грн: 29 квітня 2024 року, 13 травня 2024 року, 07 червня 2024 року, 11 липня 2024 року, 07 серпня 2024 року, 11 вересня 2024 року та двічі 15 вересня 2024 року, що підтверджується випискою по рахунку, актом звірки та платіжними інструкціями, долученими до матеріалів справи (а.с. 63-65, 66, 67-74).

07 червня 2024 року КП «Сучасне місто» на адресу ОСОБА_1 складено вимогу про необхідність погашення заборгованості за договором від 31 січня 2024 року № 4456/С1/24 в розмірі 11 505,00 грн (а.с. 16).

КП «Сучасне місто» нараховано за період з 01 березня 2024 року по 20 червня 2024 року інфляційні втрати - 128,47 грн та пеню 895,24 грн (а.с. 26-27).

За приписами частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частина 3 статті 631 ЦК України передбачає право сторін надати договору зворотну силу, тобто поширити дію його умов на відносини, що виникли до моменту його укладання. Така ситуація може мати місце тоді, коли фактичні відносини між сторонами (щодо передачі майна, виконання робіт, надання послуг) виникли раніше їх юридичного оформлення.

Стаття 759 ЦК України визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Договір найму (оренди) є оплатним.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Також частиною 5 статті 762 ЦК України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інакше не встановлено договором.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що закріплено в ст. 530 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (частина 1 статті 611 ЦК України).

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

Такі правові висновки зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що КП «Сучасне місто» та ОСОБА_1 , підписавши договір № 4456/С1/24 від 31 січня 2024 року, надали йому з огляду на положення частини 3 статті 631 ЦК України зворотну силу та поширили дію його умов на відносини, що виникли до моменту його укладення, а саме з 01 жовтня 2023 року (пункт 8.1 договору).

Наведене не суперечить вимогам чинного законодавства, з огляду на те, що як встановлено судом та не спростовано відповідачем, павільйон з логотипом «Мобиус» за адресою: АДРЕСА_1 , задля обслуговування якого укладено договір № 4456/С1/24, на момент подання ОСОБА_1 заяви до позивача від 13 липня 2023 року № 2703/01-16 щодо надання права користування окремим елементом благоустрою комунальної власності вже ним експлуатувався.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає доводи ОСОБА_1 щодо того, що у нього не могла виникнути заборгованість за період з 01 жовтня 2023 року до укладення договору, та що акти про надання послуг з тимчасового користування окремого елемента благоустрою за жовтень грудень 2023 року, січень лютий 2024 року складені однією датою 28 лютого 2024 року, та ним не підписані, необґрунтованими та такими, що спростовуються змістом договору між сторонами. Не підписання відповідачем актів не свідчить про те, що ним фактично не отримані передбачені договором послуги. До того ж, інші акти, складені вже після підписання договору (31 березня 2024 року, 30 квітня 2024 року, 31 травня 2024 року), ним також не підписані, однак відповідач не заперечує отримання і оплату послуг у цей період.

Таким чином, ОСОБА_1 мав сплачувати за тимчасове користування окремим елементом благоустрою комунальної власності за період з 01 жовтня 2023 року по 30 вересня 2024 року у розмірі по 1917,50 грн на місяць (всього за 12 місяців 23 010,00 грн).

Натомість, ОСОБА_1 сплачено по 1917,50 грн: 29 квітня 2024 року, 13 травня 2024 року, 07 червня 2024 року, 11 липня 2024 року, 07 серпня 2024 року, 11 вересня 2024 року та двічі 15 вересня 2024 року, що підтверджується випискою по рахунку, актом звірки та платіжними інструкціями, долученими до матеріалів справи (а.с. 63-65, 66, 67-74), тобто загалом 15 340,00 грн.

У зв`язку з тим, що перший платіж відповідачем здійснено лише 29 квітня 2024 року та тільки за один місяць, КП «Сучасне місто» у відповідності до умов договору та положень статті 625 ЦК України нарахувало ОСОБА_1 за період з 01 березня 2024 року по 20 червня 2024 року інфляційні втрати в сумі 128,47 грн та пеню 895,24 грн (а.с. 26-27).

Отже, враховуючи, що згідно пункту 10.5 договору від 31 січня 2024 року при погашенні суми заборгованості, кошти, що сплачує замовник, у першу чергу зараховуються до рахунку погашення пені, у наступну чергу на погашення заборгованості з плати за договором, з урахуванням усіх здійснених відповідачем оплат, сума його заборгованості з платежів за договором складає 8693,71 грн (23 010,00 + 895,24 + 128,47 15 340,00).

Суд першої інстанції наведеного не врахував, не взяв до уваги усі здійснені ОСОБА_1 платежі, які у загальному розмірі зменшують розмір заборгованості, що є предметом спору.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

За таких умов, рішення суду підлягає зміні зі зменшенням суми заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь КП «Сучасне місто» за договором № 4456/С1/24 від 31 січня 2024 року за період з 01 жовтня 2023 року по 29 лютого 2024 року з 10 611,21 грн (9587,50 + 895,24 + 128,47) до 8693,71 грн.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Оскільки позовні вимоги КП «Сучасне місто» задоволено частково, а саме на 82%, то позивач має право на відшкодування сплаченого судового збору пропорційно задоволеним вимогам у сумі 2482,96 грн (3028,00*82 %).

Враховуючи, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, зменшено суму, що підлягає стягненню, КП «Сучасне місто» відповідачу має бути компенсовано пропорційно незадоволених позовних вимог 814,32 грн судового збору (4524,00 х 18 %).

Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, різниця між зазначеними сумами, що становить 1668,64 грн (2482,96 814,32), має бути стягнута з ОСОБА_1 на користь КП «Сучасне місто».

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2024 року змінити, зменшивши суму заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Сучасне місто» (, місцезнаходження: м. Харків, майдан Павлівський, 4) за договором № 4456/С1/24 від 31 січня 2024 року за період з 01 жовтня 2023 року по 29 лютого 2024 року, з 10 611,21 грн до 8693 (вісім тисяч шістсот дев`яносто три) грн 71 коп, та судового збору з 3028,00 грн до 1668 (одна тисяча шістсот шістдесят вісім) грн 64 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина