Справа № 201/4424/24
Провадження № 2/201/356/2025
УХВАЛА

про поновлення строку та витребування доказів

18 лютого 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С.,

за участі секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

за участю представника позивача адвоката Звонарьова В.В.,

представника відповідача адвоката Д`яконової К.І.,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів, про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди завданої каліцтвом,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди завданої каліцтвом.

Ухвалою судді від 22.04.2024 відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду у порядку загального позовного провадження.

У справі проводиться підготовче засідання.

17.10.2024 представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Д`яконова К.І. подала клопотання про витребування доказів витребування від копії висновку експерта № 278/к від 17.10.2020 Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради, а також клопотання про поновлення процесуального строку у порядку ст. 127 ЦПК України, на обґрунтування якого зазначила, що ухвалою суду від 22.04.2024 відкрите загальне позовне провадження у справі. Відповідачу встановлено 15-денний строк з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву, відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Відповідачем подано відзив, відповідно до якого відповідач не визнає позовні вимоги, зокрема, через відсутність у матеріалах справи належних доказів, які підтверджують актуальну ступінь втрати професійної (загальної) працездатності ОСОБА_2 .

Крім того, представником відповідача заявлене клопотання про призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи щодо визначення ступеню втрати професійної та загальної працездатності ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 17.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення комісійної судово-медично експертизи з метою визначення ступеня втрати професійної та загальної працездатності ОСОБА_2 .

У підготовчому судовому засіданні 17.10.2024 судом оголошено перерву за клопотанням представника відповідача для надання можливості підготувати клопотання про витребування доказів витребування з КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» висновку експерта № 278/к від 17.10.2020, складеного на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 05.08.2019 № 263/4974/17.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» від 21.06.2024 № 02.2-05/3478 представникові відповідача адвокату Д`яконовій К.І. відмовлено у наданні копії висновку експерта № 278/к від 17.01.2020 з посиланням на п. 4 ч. 5 ст. 69 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 ЦПК України, відповідачем не було заявлене клопотання про витребуваня доказів у строки, встановлені судом для подачі відзиву, враховуючи обрану відповідачем стратегію правового захисту своїх інтересів, а саме, на переконання ОСОБА_1 було доцільним заявити клопотання про призначення у справі комплексної судово-медичної експертизи щодо визначення ступеню втрати професійної та загальної працездатності ОСОБА_2 в межах розгляду даної цивільної справи. У разі задоволення судом такого клопотання та проведення експертизи у справі у відповідача не було б необхідності витребовувати висновок експерта, складеного КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» 17.01.2020 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 05.08.2019 у справі № 263/4974/17. Відповідач не міг передбачити, яке саме рішення прийме суд за результатами розгляду його клопотання про призначення у справі комплексної судово-медичної експертизи щодо визначення ступеню втрати професійної та загальної працездатності ОСОБА_2 . Про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення комплексної судово-медичної експертизи стороні відповідача стало відомо в судовому засіданні 17.01.2024 при оголошенні резолютивної частини ухвали суду. Заявлення представником відповідача одночасно двох клопотань: про призначення комплексної судово-медичної експертизи та про витребування висновку експерта від 17.01.2020 № 278/к мало б ознаки суперечливої поведінки сторони у справі, оскільки у разі задоволення судом клопотання про призначення експертизи сторона відповідача не мала б необхідності додатково витребовувати інший висновок експерта.

На переконання відповідача обставина щодо ступеню втрати професійної загальної працездатності ОСОБА_2 у певному процентному співвідношенні підлягає обов`язковому встановленню та дослідженню в рамках розгляду даної цивільної справи, враховуючи предмет спору.

17.01.2024 відбулось перше судове засіданні (всі інші судові засідання переносились по тим чи іншим причинам), дана справа перебуває на стадії підготовчого судового розгляду та розглядається в порядку загального провадження.

На підставі викладеного, просила поновити строк для подання клопотання про витребування доказу - висновку КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» № 278/к від 17.01.2020.

Ухвалою суду від 06.11.2024 відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів, клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів копії висновку експерта № 278/к від 17 січня 2020 року Комунальної установи Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи Запорізької обласної ради - залишено без розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25.12.2025 ухвалу від 06.11.2024 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу суду, суд апеляційної інстанції не погодився із висновками суду першої інстанції та зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду з позовними заявами, апеляційними та касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Предметом позову у цій справі є збільшення розміру відшкодування шкоди завданої каліцтвом.

Представником відповідача було заявлене клопотання про призначення у справі комісійної судово-медичної експертизи щодо визначення ступеню втрати професійної та загальної працездатності ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 17.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення комісійної судово-медично експертизи з метою визначення ступеня втрати професійної та загальної працездатності ОСОБА_2 .

Враховуючи, що встановлення ступеня втрати професійної (загальної) працездатності ОСОБА_2 є необхідним для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, та у справі проводиться підготовче засідання, суд першої інстанції не перевірив належним чином доводів представника відповідача адвоката Д`яконової К.І. про наявність підстав для поновлення процесуального строку для подання клопотання про витребування доказів у цій справі.

Представник позивача - адвокат Звонарьов В.В. із даною заявою не погодився. 21.10.2024 надав письмові заперечення на клопотання, у яких зазначив, що відповідно до змісту ухвали Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29.10.2021 у цивільній справі №263/4974/17, провадження №2/263/16/2021, 15.07.2019 ухвалою суду призначено у справі повторну комісійну судово-медичну експертизу. Провадження по справі зупинено.

05.08.2019 ухвалою суду провадження у справі відновлено, призначено судове засідання, оскільки 31.07.2019 на адресу суду з Головного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України надійшло повідомлення про те, що Головним бюро двічі проводились комісійні судово-медичні експертизи у відношенні ОСОБА_1 і думка комісії Головного бюро з цього випадку вже відома слідчо-судовим органам та сторонам по справі. Крім того, у проведенні експертизи приймали участь начальник бюро, перший заступник і заступник начальника, а також завідувач судово-медичного відділу, отже сформувати експертну комісію для виконання призначеної судом повторної експертизи в їх установі неможливо. Отже, вважають, що призначення експертизи у відношенні позивача Головному бюро недоцільне.

05.08.2019 ухвалою суду повторно направлено справу на для проведення повторної судово-медичної експертизи. Провадження по справі зупинено.

27.01.2020 до суду з КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» надійшов висновок експерта №278/к.

29.01.2020 ухвалою суду відновлено провадження по справі, справу призначено до розгляду.

Отже, аналізуючи зміст ухвал Жовтневого районного суду міста Маріуполя у цивільній справі №263/4974/17 від15.07.2019, 05.08.2019, 29.01.2020, 29.10.2021, адвокатського запиту №1 від 12.06.2024, відповіді на адвокатський запит №02.2-05/3478 від 21.06.2024, можна виснувати, що об`єктивно наразі серед речей матеріального світу не може існувати висновку експерта №278/к від 17.10.2020 через порушення хронології подій в часі. Відтак, витребовувати доказ, якого не існує не відповідатиме принципам та завданням цивільного судочинства.

22.04.2024 ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська відкрите провадження у даній цивільній справі, судом вирішено розгляд справи проводити за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду роз`яснено, що відповідач має право подати до суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи мають бути надані суду. Форма та зміст відзиву передбачені ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. До відзиву додаються: 1) докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

30.06.2024 року через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Д`яконовою К.І. подано відзив на позовну заяву. Серед додатків до відзиву зазначається ордер та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Зі змісту відзиву не вбачається за можливе встановити, що представником відповідача витребовуються докази, якими обґрунтовуються підстави заперечень проти позовних вимог. Відсутні будь-які посилання на неможливість самостійно надати докази суду за певних причин. Направляючи до суду відзив на позов 30.06.2024, представник відповідача достеменно була обізнана про наявність листа-відповіді № 02.2-05/3478 від 21.06.2024 з КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» Запорізької обласної ради.

18.10.2024 представник відповідача адвокат Д`яконова К.І. звернулася через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» з клопотанням про поновлення процесуального строку в порядку ч. 1 ст. 127 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Отже, відповідач мав би звернутись до суду із заявою не про поновлення пропущеного процесуального строку, а про продовження. Заява про продовження процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів мала б бути подана до спливу п`ятнадцятиденного строку з дня отримання позовної заяви, встановленого ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22.04.2024.

Вважав, що не може бути підставою для продовження пропущеного стороною процесуального строку така обставина як непередбачуваність результатів розгляду клопотання про призначення експертизи та (мовою оригіналу) «обрання відповідачем стратегії правового захисту своїх інтересів». Адже, підвалинами цивільного судочинства, серед іншого, визначається такі принципи як диспозитивність та змагальність сторін.

Обставини, встановлені рішенням Апеляційного суду Донецької області від 13.08.2015 у цивільній справі №263/3368/13-ц, провадження №22-ц/775/792/2015(м) за позовною заявою ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не доказуються при розгляді іншої справи, зокрема цивільної справи №201/4424/24. Це рішення є преюдиційним для даної справи.

Рішення суду піддано примусовому виконанню, але на виконується боржником.

Просив відмовити у задоволенні заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на підставі ст. 127 ЦПК України, а також у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Представник відповідача - адвокат Д`яконова К.І. у судовому засіданні під час продовження розгляду заяви про поновлення строку та клопотання про витребування доказів підтримала та просила їх задовольнити.

Представник позивача - адвокат Звонарьов В.В. у судовому засіданні під час продовження розгляду заяви про поновлення строку та клопотання про витребування доказів проти заяви і клопотання заперечував, просив відмовити у їх задоволенні, вважав, що відповідач звернувся із клопотання про поновлення строку, вставленого законом, хоча мав звернутися із клопотання про продовження процесуального строку, встановленого судом.

Вислухавши в судовому засіданні сторін, ознайомившись із заявою та запереченнями, суд приходить до такого висновку.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 22.04.2024 відкрите провадження у даній цивільній справі, розгляд справи призначений за загальними правилами позовного провадження, призначене проведення підготовчого засідання.

В ухвалі суду роз`яснено, що відповідач має право подати до суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи мають бути надані суду. Форма та зміст відзиву передбачені ст. 178 ЦПК України.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником.

Відзив повинен містити: заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання;

До відзиву додаються: 1) докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

30.06.2024 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Д`яконовою К.І. подано відзив на позовну заяву, до якого не було долучено жодних доказів і клопотань.

Частиною 5 ст. 83 ЦПК України визначено, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст. 83 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з ч. 4 ст. 127 ЦПК України, одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду з позовними заявами, апеляційними та касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахування викладеного, суд вважає, що відповідачеві слід поновити строк на подання клопотання про витребування доказів.

Суд вважає, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, клопотання підлягає задоволенню, а зазначені матеріали витребуванню.

В силу ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані. На підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень ст. 77 ЦПК України.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 126, 127, 222, 260, 352 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру відшкодування шкоди завданої каліцтвом задовольнити.

Поновити відповідачеві ОСОБА_1 строк на подання клопотання про витребування доказів.

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів задовольнити.

Витребувати від Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради (, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 30) завірену належним чином копію висновку експерта № 278/к від 17.01.2020 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного на виконання ухвали Жовтневого районного суд м. Маріуполя Донецької області від 05 серпня 2019 року у справі №263/4974/17 (провадження №2/263/34/2019), якою проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи передоручено Комунальній установі «Запорізьке обласне бюро СМЕ» Запорізької обласної ради.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 19 лютого 2025 року.

Суддя О.С. Наумова