Справа № 305/1824/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 лютого 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Мацунича М.В., Собослоя Г.Г.

за участі секретаря - Гусонька З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мігалі Іляна Василівна, на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2024 року (головуючий суддя Дочинець С.І.) у справі №305/1824/24 про відмову у забезпеченні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мігалі Іляна Василівна, до ОСОБА_2 , Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Крец Марина Юріївна, про скасування реєстрації права власності та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог заяви

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Рахівського районного суду із позовом до ОСОБА_2 , Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Крец Марина Юріївна, в якому просила скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 03.04.2024 приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крець М.Ю., серія та номер 3859, на ім`я ОСОБА_2 .

Позивачка мотивує позов тим, що є власником житлового будинку, який успадкувала за померлим чоловіком ОСОБА_3 , який придбав спірний будинок у свого батька ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу. Проте право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , 10.04.2024 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 3859, виданого 03.04.2024 приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу Крец М.Ю., а розмір частки складає одну цілу.

16 жовтня 2024 року позивачка ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що існують обґрунтовані підстави вважати, що протягом розгляду справи ОСОБА_2 , будучи власником житлового будинку не дочекавшись рішення суду, може відчужити житловий будинок. Стверджує, що є ймовірність, що невжиття заходів забезпечення позову перешкоджатиме чи взагалі зробить неможливим виконання рішення суду.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2024 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено у зв`язку з тим, що заявницею не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, на підставі належних і допустимих доказів, а також доказів того, що відповідач має намір відчужити житловий будинок; не доведено наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи інших учасників справи

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мігалі І.В., подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Рахівського районного суду від 18.10.2024 скасувати та ухвалити постанову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Зазначає, що заявлений нею вид забезпечення позову у виді накладення арешту на спірний житловий будинок передбачений нормами чинного законодавства (п.1, ч.1 ст. 150 ЦПК України) та є доцільним в рамках цієї справи й співмірним із заявленими вимогами, оскільки в даній справі оспорюється право власності відповідачки ОСОБА_2 на цей будинок, й, відповідно існують ризики того, що у разі невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову відповідачка може розпорядитися спірним майном, у тому числі відчужити, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а отже істотного ускладення ефективного захисту порушених прав позивачки, за захистом яких ОСОБА_1 звернулася до суду. Вказує, що вжиття заявленого позивачкою заходу забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямований виключно на збереження існуючого становища спірного житлового будинку до завершення розгляду справи.

На вказану апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_2 подала відзив, в якому просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Вказує, що не має наміру відчужувати будинок, який є предметом спору, оскільки такий є будинком покійних дідуся та бабусі. Звертає увагу суду на те, що зверталась до позивачки щодо мирного вирішення даного спору. Стверджує, що земельна ділянка під житловим будинком не приватизована, тому і відчужити його не зможе. До вказаного заперечення відповідачкою ОСОБА_2 додано копію заперечення на відзив ОСОБА_1 , поданого на зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу у даній справі.

Межі розгляду справи та явка сторін

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2 ст. 367 ЦПК України).

03.02.2025 позивачка ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, одночасно вказала, що вимог апеляційної скарги підтримує та просить їх задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просила апеляційний суд розгляд справи провести без її участі, оскільки на її утриманні перебуває 4 річна донька та прибути на розгляд не може.

Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи та їх представників. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини справи та застосовані норми права

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Рахівського районного суду із позовом до ОСОБА_2 , Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Крец Марина Юріївна про скасування реєстрації права власності та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 від 12.02.1985. Згідно договору купівлі-продажу від 29.11.1979 ОСОБА_3 купив від свого батька ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивачки ОСОБА_3 помер. Позивачка, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину після смерті чоловіка. На підставі довідки від нотаріуса, позивачка звернулася до державного реєстратора з метою зареєструвати договір купівлі-проджу від 1979 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, у реєстрації договору позивачці було відмовлено, оскільки право власності на вказаний будинок вже було зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.04.2024.

До позову додано, зокрема, копію Договору купівлі-продажу від 29.11.1979, за яким ОСОБА_4 продав ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с.29 - 30 виділених матеріалів справи).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_2 . Право власності зареєстроване 10.04.2024 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 3859, виданого 03.04.2024 приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу Крец М.Ю., а розмір частки складає одну цілу (а.с.62-63 виділених матеріалів справи).

Згідно з копії паспорту ОСОБА_3 її зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_3 (а.с.10 виділених матеріалів справи).

В порядку забезпечення позову позивачка просила накласти арешт на нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_2 , який є предметом позову, та перебуває у власності ОСОБА_5 .

В обґрунтування необхідності застосування таких заходів забезпечення позову позивачка посилалась на те, що наразі житловий будинок перебуває у власності відповідачки, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову.

Апеляційний суд виходить з того, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог: пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 у справі № 643/12369/19 роз`яснив, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Зі змісту заяви позивачки про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок вбачається, що підставою, з якою позивачка пов`язує необхідність забезпечення позову, є ризик відчуження нерухомого майна його власницею відповідачкою.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Колегія суддів апеляційного суду підкреслює, що, вирішуючи питання забезпечення позову, суд зобов`язаний гарантувати усім особам, які беруть участь у справі, реальну можливість захистити свої права. Суд повинен оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заході забезпечення позову з урахуванням їх адекватності, забезпечення збалансованості інтересів сторін, недопущення порушення прав, законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі N 914/1570/20).

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

У даній справі позивачка пред`явила вимогу про скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання недійсним в цілому свідоцтва про право на спадщину за законом.

Предметом оспорюваного в цій справі права власності на нерухоме майно є житловий будинок, за адресою АДРЕСА_1 , право особистої власності на який перейшло за спадкуванням до відповідачки ОСОБА_2 .

Позивачка вважає, що має право на вказане нерухоме майно, оскільки успадкувала його за померлим чоловіком.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивачка насамперед має на меті захистити своє право власності на нерухоме майно, яке внаслідок оспорюваного свідоцтва про право на спадщину було зареєстровано за відповідачкою.

Апеляційний суд визнає обґрунтованим посилання позивачки, як на підставу для забезпечення позову, що можливе подальше відчуження відповідачкою спірного житлового будинку об`єктивно перешкоджатиме ефективному захисту порушених прав позивачки з огляду на те, що оспорюване у цій справі свідоцтво про право на спадщину за законом та скасування запису в Державному реєстрі не буде підставою для наступної зміни власника нерухомого майна, а тому визнання його недійсним не відновлюватиме порушене право позивачки та спонукатиме останню до ініціювання нових судових спорів.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.04.2024 (справа № 754/5683/22).

Висновки апеляційного суду

Встановивши наявність між сторонами спору, предметом якого є нерухоме майно, на яке позивач просить накласти арешт, факт проживання позивачки у будинку, щодо якого виник спір та те, що відповідачка, якій на праві власності належить будинок, що є предметом спору (знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 ), проживає за іншою адресою, а саме в АДРЕСА_4 , апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову в цій справі шляхом накладення арешту на спірний житловий будинок, що є співмірним заходом забезпечення у межах існуючого спору та вжиття такого ніяк не порушуватиме право володільця арештованого майна щодо його користування.

Зважаючи на викладене, оскаржувану ухвалу місцевого суду слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мігалі Іляна Василівна задовольнити.

Ухвалу Рахівського районного суду від 18 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .

Копію постанови направити у Рахівський відділ державної виконавчої служби у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса знаходження: 90600, Закарпатська область, м.Рахів, вул. Шевченка, 43.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 лютого 2025 року.

Головуюча:

Судді: