Провадження №2/337/360/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 лютого 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшов вказаний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУ ПФУ в Запорізькій області, Управління) до відповідачки ОСОБА_1 , який мотивований тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) починаючи з 01.09.2022. За документами електронної пенсійної справи 02.02.2023 ОСОБА_1 звернулася за первинним призначенням пенсії за віком, яка була призначена з дня звернення, відповідно до Закону № 1058-IV. В жовтні 2023 року спеціалістами Управління був здійснений перерахунок пенсії відповідно до ч.1 ст. 29 Закону 1058-IV та призначено і виплачено пенсію з 01.09.2022 (дата права на пенсію). Але не враховано що у разі, якщо звернення за призначенням пенсії з відстрочкою часу виходу відбулось у термін більший ніж 3 місяця з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу, пенсія призначається з дня звернення. В ході проведення контрольних заходів 03.04.2024 спеціалістами Управління було встановлено, що при проведенні вищезазначеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 було помилково визначено дату права пенсії та встановлено невірне нарахування підвищення за ч.1 ст.29 Закону № 1058, у зв`язку з чим пенсійну справу було приведено у відповідність, згідно чого виникла переплата за період 01.09.2022 по 31.01.2023 в сумі 18999,55 грн. Для вирішення питання, щодо утримання виявленої переплати ОСОБА_1 направлялось повідомлення, пропонувалось повернути переплату шляхом написання заяви, щодо її утримання, або повернення коштів на рахунок Управління. На теперішній час зайво виплачені кошти до ГУ ПФУ в Запорізькій області не надходили, пенсіонер згоду на утримання переплати не надавав.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ГУ ПФУ в Запорізькій області переплату пенсії у розмірі 18999,55 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 18.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не прибула, до суду надійшла заява представника позивача - Гавриленко А.О. про розгляд справи у відсутність представника позивача, просить позов задовольнити. Заперечень проти заочного розгляду справи не надходило.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву на позов або зустрічного позову не подала.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідачки на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Згідно з ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями визначається Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 №6-4.

Відповідно до п.2 вказаного Порядку, переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст.50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком починаючи з 01.09.2022.

При цьому, ОСОБА_1 звернулась до відділу ПФУ із заявою про первинне призначення пенсії за віком 02.02.2023.

19.10.2023 спеціалістами Управління був здійснений перерахунок пенсії відповідачки ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначено і виплачено пенсію з 01.09.2022.

03.04.2024 спеціалістами Управління при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 встановлено, що дату права на пенсію визначено помилково, у зв`язку з чим змінено дату права на пенсію з 02.02.2023.

Згідно з протоколом перерахунку пенсії за період з 01.09.2022 по 31.01.2023, переплата пенсії ОСОБА_1 становить 18999,55 грн.

14.05.2024 позивачем було направлене відповідачці ОСОБА_1 письмове повідомлення про необхідність повернення переплати пенсії в сумі 18999,55 грн, однак до теперішнього часу вказана сума добровільно відповідачкою не повернута, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги ГУ ПФУ в Запорізькій області до ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Так, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо повернення надміру виплаченої відповідачці пенсії за віком, яка, на думку позивача, була призначена їй за період з 01.09.2022 по 31.01.2023 безпідставно.

Водночас, аналіз положень ст.1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою пенсія не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми пенсії передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо є рахункова помилка позивача при виплатіі пенсії та така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Отже, виходячи із характеру та суті даного спору, вимог діючого законодавства, суд вважає, що обов`язковому доказуванню під час розгляду даної справи підлягає факт рахункової помилки позивача при виплаті пенсії відповідачці та недобросовісності (зловживань) з її боку.

На правильне застосування вказаних норм звертав увагу Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 у справі №545/163/17.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15 вказала, що правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 по справі №404/4822/15-ц (провадження №14-55цс19) зазначено, що повернення надмірно сплачених сум пенсій можливе шляхом стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, зокрема, у випадку надання ним недостовірних (явно неправильних) даних, тобто у випадку недобросовісної поведінки набувача.

Надмірно виплачені суми пенсії мають стягуватися саме з їх набувача за наявності недобросовісності з його боку щодо набуття цих сум.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що позивач в порушення вимог ст.12, 13, 81 ЦПК України не надав суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що відповідачка ОСОБА_1 як при зверненні до нього 02.02.2023 за первинним призначенням пенсії за віком, так і в подальшому, діяла недобросовісно, допустила будь-які зловживання, зокрема, свідомо, навмисно подала документи, які містять недостовірні відомості з метою незаконного отримання пенсії або знала про обставини, що можуть вплинути на отримання пенсії та свідомо, навмисно не повідомила (приховала) ці обставини.

Крім того на такі обставини позивач не покликається в обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві.

Отже, враховуючи вказані обставини, підстави для стягнення з відповідачки виплачених їй сум пенсії за період з 01.09.2022 по 31.01.2023, призначення, нарахування та виплата якої здійснювалось з використанням дискреційних повноважень при прийнятті відповідного рішення, відсутні.

Слід зауважити, що у рішенні ЄСПЛ від 26 квітня 2018 року у справі «CAKAREVIC v.CROATIA» суд звертав увагу, що у випадку, коли компетентний орган приймає рішення на користь заявника та продовжує здійснювати відповідні платежі, заявник має законні підстави припускати, що отримані платежі є юридично правильними. Також ЄСПЛ підкреслював, що з урахуванням того, що сума, яку отримувала заявниця, була достатньо скромною і витрачена на задоволення основних життєвих потреб, вимога до заявниці про відшкодування суми допомоги, виплаченої помилково компетентним органом, становить надмірний індивідуальний тягар для неї і свідчить про порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції.

Також, як неодноразово зазначав ЄСПЛ (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії», у справі «Трґо проти Хорватії» у), ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Таким чином, підстав, передбачених ст.1215 ЦК України, для стягнення з відповідачки на користь позивача переплати пенсії за період з 01.09.2022 по 31.01.2023 у розмірі 18999,55 грн, суд не знаходить.

На підставі вищевикладеного, у задоволенні цього позову слід відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою у позові в повному обсязі, судові витрати суд покладає на позивача.

Керуючись ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265, 280-282, 284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інформація про сторін:

позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 158-Б,);

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя М.В. Сидорова