Провадження № 2-з/686/24/25
УХВАЛА

18 лютого 2025 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі судді Колієва С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

17.02.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявою, в якій просила в якості забезпечення поданого нею позову у справі 686/16862/24 накласти арешт на холодильник марки «LG», телевізор марки «Самсунг», пральну машину марки «Bosh».

В обґрунтування поданої заяви зазначила, що оскільки відповідач не визнає вищевказаного майна, проживає у будинку в якому таке майно знаходиться, є підстави вважати, що останній приховає таке майно, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення у цій справі.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст.150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема, може бути накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; (пункт 1 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення.

Відповідно до приписів частини 1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити зокрема інші відомості, потрібні для забезпечення позову

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Як встановлено предметом поданого ОСОБА_1 позову є поділ спільного майна подружжя до складу якого входить холодильник марки «LG», телевізор марки «Самсунг», пральну машину марки «Bosh», а також вимога стягнення з відповідача половини вартості автомобіля SCODA KAROQ н.з. НОМЕР_1 у сумі 648 480,00 гривень.

У поданій заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 ставить питання про накладення арешту на холодильник марки «LG», телевізор марки «Самсунг», пральну машину марки «Bosh». Разом з цим жодних ідентифікуючих даних такого майна (серійні номери, модель, тощо), окрім марок побутової техніки ні у поданій заяві про забезпечення позову, ні матеріали справи не містять.

Відсутність таких даних фактично унеможливлює індивідуалізацію майна, на яке слід накласти арешт.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що подана заява про забезпечення позову є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 149, 150, 151, 152, 153, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.А.Колієв