УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 127/26851/23

провадження № 61-1468ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 30 грудня 2024 року в справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року в справі за позовом комунальногопідприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року комунальнепідприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго»(далі - КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просило суд стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з01 травня 2020 року по 31 грудня 2020 року в сумі 1 145, 75 грн, з яких: 1 102, 36 грн - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання; 32, 73 грн - сума втрат від інфляційних процесів; 10,66 грн - сума 3 % річних від суми заборгованостіза спожиті послуги теплопостачання; стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , на користь КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01 січня 2021 року по 31 березня 2023 року в сумі 28 149, 58 грн, з яких: 26 775, 71 грн - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання; 1 046,54 грн - сума втрат від інфляційних процесів; 327,33 грн - сума 3 % річних від суми заборгованості за спожиті послуги теплопостачання.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 18 квітня 2024 року, позов задоволено частково.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01 травня 2020 року по 31 грудня 2020 року в сумі 1 145, 75 грн, з яких: 1 102, 36 грн - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання; 32, 73 грн - сума втрат від інфляційних процесів; 10, 66 грн - сума 3 % річних від суми заборгованості за спожиті послуги теплопостачання.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01 січня 2021 року по 31 березня 2023 року в сумі 28 149, 58 грн, з яких: 26 775, 71 грн - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання; 1 046, 54 грн -сума втрат від інфляційних процесів; 327, 33 грн -сума 3 % річних від суми заборгованості за спожиті послуги теплопостачання.

Стягнуто ОСОБА_3 на користь КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» судовий збір у сумі 2 684, 00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою, у якій просили переглянути за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року.

З оскаржуваних в касаційному порядку судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що в якості нововиявлених обставин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказували те, що співвласником помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , також є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєструвався в помешканні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, ОСОБА_1 вказував, що він постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Також істотними обставинами заявники вважалите, що позивачем у прохальній частині позовної заяви не зазначено, з якої дати слідстягувати заборгованість з відповідачів, оборотна відомість не мала дати її створення.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважали, що наведені обставини є нововиявленими, оскільки не були встановлені судом та не були їм відомі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2024 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 30 грудня 2024 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2023 року.

29 січня 2025 року на адресу Верховного Суду засобами поштового зв`язку надіслана касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 30 грудня 2024 року у вказаній справі.

Касаційну скаргу заявники обґрунтовують тим, що судом першої інстанції не було вказано всіх перелічених заявниками істотних для справи обставин, які не були встановлені судом та не були їм відомі.

Зокрема, вказують про наявність договору від 06 вересня 2007 року № 21005200 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеного між КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» та ОСОБА_3 .

Крім того, вважають нововиявленою обставиною, яка не була їм відома та безпідставно без підтвердження жодними доказами була встановлена судами першої та апеляційної інстанцій, є те, що ОСОБА_1 є власником (співвласником) квартири АДРЕСА_1 . Стверджують, що ОСОБА_1 не є власником зазначеної квартири та не проживає у ній з 2006 року, про що в матеріалах справи є відповідні докази, а тому він не є споживачем послуг.

У касаційній скарзі зазначено також, що 30 грудня 2024 року ОСОБА_1 було надано суду апеляційної інстанції письмове пояснення, у якому додано нововиявлені обставини, що не були вказані в апеляційній скарзі на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2024 року, проте таке пояснення було проігноровано судом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта та п'ята статті 423 ЦПК України).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення. Нова обставина, що з'явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Апеляційний суд, залишаючи без змін ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2024 року, у своїй постанові від 30 грудня 2024 року правильно зазначив, що обставини,на які посилаються заявники, як на підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, були або могли бути їм відомі ще до ухвалення Вінницьким міським судом Вінницької області рішення від 01 лютого 2024 року, проте суду такі обставини повідомлені не були.

Встановивши, що обставини, на які посилаються заявники, не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, оскількине знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви, а також стосуються фактів, які були встановлені рішенням суду, та відповідно не є доказами наявності нововиявлених обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень не впливають, зводяться до незгоди заявників з висновками судів та відносяться до переоцінки доказів. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 30 грудня 2024 року в справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 лютого 2024 року в справі за позовом комунальногопідприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко