Справа № 138/3725/21
Провадження № 22-ц/801/507/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цибульський О. Є.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 рокуСправа № 138/3725/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання Пантелеймонової А.І.,

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Країла С.В., представника відповідача Варцаби С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №138/3725/21 запозовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про витребування земельних ділянок із незаконного володіння,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Країла Степана Васильовича на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 грудня 2024 року,яке ухвалив суддя Цибульський О.Є. в Могилів-Подільському міськрайонному суді Вінницької області, повний текст складено 18 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовами до СТОВ «Прогрес» про витребування земельних ділянок із незаконного володіння, які об`єднані в одне провадження ухвалою суду від 26 січня 2022 року, мотивував позовні вимоги тим, що йому на праві приватної власності належать земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0201, загальною площею 1,6232 га, та кадастровий номер :02:000:0202, загальною площею 0,8297 га, які розташовані в адміністративно-територіальних межах Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Згідно інформації, отриманої в межах цивільної справи за № 138/1570/21 за позовом СТОВ «Прогрес» до ОСОБА_1 , ФГ «НУСІ», ТОВ «Династія агро Ленд» про визнання недійсним договорів оренди землі та припинення права оренди земельної ділянки, ОСОБА_1 стало відомо про існування кількох договорів оренди вищезазначених земельних ділянок, а саме 12 січня 2010 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Прогрес» укладено договір оренди землі площею 1,6232 га, а також укладено договір оренди землі площею 0,8297 га, які розташовані в адміністративно-територіальних межах Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В подальшому, 01 жовтня 2012 року між цими ж сторонами укладено угоди про внесення змін до договорів оренди землі від 12 січня 2010 року та викладено сам договір в новій редакції.

01 березня 2016 року між цими ж сторонами укладені нові договори оренди землі на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0201, загальною площею 1,6232 га, та на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0202, загальною площею 0,8297 га, які розташовані в адміністративно-територіальних межах Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

В зв`язку з чим, вказані земельні ділянки не вибули з власності ОСОБА_1 , але вибули з його володіння, оскільки знаходяться у тимчасовому незаконному володінні і користуванні СТОВ «Прогрес» з 12 січня 2010 року.

ОСОБА_1 вказав, що не підписував таких договорів, а отже не укладав їх, вважає, що договори є неукладеним, а факт їх державної реєстрації обмежує його права як власника земельних ділянок.

З урахуванням поданої представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Країлом С.В. заяви про зміну предмету позову, просив суд: 1). витребувати з незаконного користування СТОВ «Прогрес» та зобов`язати повернути ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0201, загальною площею 1,6232 га, яка розташована в адміністративно-територіальних межах Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, припинивши при цьому право її оренди за СТОВ «Прогрес»; 2). витребувати з незаконного користування СТОВ «Прогрес» та зобов`язати повернути ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0202, загальною площею 0,8297 га, яка розташована в адміністративно-територіальних межах Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, припинивши при цьому право її оренди за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес». Вирішити питання щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 грудня 2024 року закрито провадження в частині позовних вимог про припинення права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0201, загальною площею 1,6232 га, та земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0202 загальною площею 0,8297 га, які розташовані в адміністративно-територіальних межах Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за СТОВ «Прогрес».

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 грудня 2024 року в задоволені позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що договори оренди б/н від 01 березня 2016 року, сторонами яких зазначено ОСОБА_1 та СТОВ «ПРОГРЕС», на земельні ділянки кадастровим номером :02:000:0201 площею 1,6232 га, та кадастровим номером :02:000:0202 площею 0,8297 га, які розташовані в адміністративно-територіальних межах Суботівської сільської ради Могилів Подільського району Вінницької області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є укладеними, оскільки містить підписи сторін, що підтверджено висновком додаткової судової почеркознавчої експертизи від 03 травня 2024 року №6015/23-21 та здійснено реєстрацію даних договорів відповідно до чинного законодавства.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Країло С.В. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильно застосовано норми матеріального права; допущено порушення норм процесуального права, що, зокрема, виразилось у незастосуванні норм права, викладених у постановах Верховного Суду при застосуванні таких норм права в інших справах, що, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, являється підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

У відзиві на апеляційну скаргу представник СТОВ «Прогрес» адвокат Варцаба С.А. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №257620007, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0201, загальною площею 1.6232 га, яка знаходиться на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Відповідно до договору оренди землі 12 січня 2010 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Прогрес» укладено договір оренди землі загальною площею 1,6232 га, яка знаходиться на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. 01 жовтня 2012 року між цими ж сторонами укладено угоду про внесення змін до договору оренди землі від 12 січня 2012 року та викладено договір в новій редакції.

01 березня 2016 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Прогрес» укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0201, загальною площею 1,6232 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 183597993, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0202, загальною площею 0,8297 га, яка знаходиться на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Відповідно до договору оренди землі 12 січня 2010 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Прогрес» укладено договір оренди землі загальною площею 0,8297 га, яка знаходиться на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області. 01 жовтня 2012 року між цими ж сторонами укладено угоду про внесення змін до договору оренди землі від 12 січня 2012 року та викладено договір в новій редакції.

01 березня 2016 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Прогрес» укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0202, загальною площею 0,8297 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Аналогічне положення закріплено й у ст. 792 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами (частини перша та друга статті 27 ЗУ «Про оренду землі»).

Відповідно до частини першої статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року в справі № 227/3760/19-ц вказано, що: «укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі №338/180/17 зроблено правовий висновок про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

У постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 у справі №674/461/16-ц зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами».

Згідно висновку ВВ КНДІСЕ судово-технічної та почеркознавчої експертизи від 27 вересня 2022 року №4650/4651/22-21: 1). підписи в графі «Орендодавець» договору оренди землі б/н від 12 січня 2010 року, угоди від 01 жовтня 2012 року про внесення змін до договору оренди землі від 12 січня 2010 року, та договору оренди земельної ділянки б/н від 01 березня 2016 року, сторонами яких зазначено ОСОБА_1 та СТОВ «ПРОГРЕС», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0201 призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,6232 га виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів.

2). підписи в графі «Орендодавець» договору оренди землі б/н від 12 січня 2010 року, угоди від 01 жовтня 2012 року про внесення змін до договору оренди землі від 12 січня 2010 року, та договору оренди земельної ділянки б/н від 01 березня 2016 року, сторонами яких зазначено ОСОБА_1 та СТОВ «ПРОГРЕС», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0202 призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,8297 га виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів.

3). підписи в графі «Орендодавець» договору оренди землі б/н від 12 січня 2010 року, угоди від 01 жовтня 2012 року про внесення змін до договору оренди землі від 12 січня 2010 року, та договору оренди земельної ділянки б/н від 01 березня 2016 року, сторонами яких зазначено ОСОБА_1 та СТОВ «ПРОГРЕС», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0201 призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,6232 га ймовірно виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (особами).

4). підписи в графі «Орендодавець» договору оренди землі б/н від 12 січня 2010 року, угоди від 01 жовтня 2012 року про внесення змін до договору оренди землі від 12 січня 2010 року, та договору оренди земельної ділянки б/н від 01 березня 2016 року, сторонами яких зазначено ОСОБА_1 та СТОВ «ПРОГРЕС», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0202 призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,8297 га ймовірно виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (особами).

Згідно висновку ВВ КНДІСЕ додаткової судової почеркознавчої експертизи від 03 травня 2024 року №6015/23-21: 1). підписи від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець» договору оренди землі б/н від 12 січня 2010 року, угоди від 01 жовтня 2012 року про внесення змін до договору оренди землі від 12 січня 2010 року, сторонами яких зазначено ОСОБА_1 та СТОВ «ПРОГРЕС», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0201 з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», загальною площею 1,6232 га, виконані не самим ОСОБА_1 , а іншою особою (особами).

2). підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець» договору оренди землі б/н від 01 березня 2016 року, сторонами яких зазначено ОСОБА_1 та СТОВ «ПРОГРЕС», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0201 з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», загальною площею 1,6232 га, виконаний самим ОСОБА_1 .

3). Підписи від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець» договору оренди землі б/н від 12 січня 2010 року, угоди від 01 жовтня 2012 року про внесення змін до договору оренди землі від 12 січня 2010 року, сторонами яких зазначено ОСОБА_1 та СТОВ «ПРОГРЕС», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0202 цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», загальною площею 0,8297 га, виконані не самим ОСОБА_1 , а іншою особою (особами).

4). Підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець» договору оренди землі б/н від 01 березня 2016 року, сторонами яких зазначено ОСОБА_1 та СТОВ «ПРОГРЕС», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0202 з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», загальною площею 0,8297 га, виконаний самим ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно встановив, що позивачем ОСОБА_1 не доведено порушення його прав із сторони відповідача у користуванні земельною ділянкою, у зв`язку із чим зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки додаткової судової почеркознавчої експертизи від 03 травня 2024 року №6015/23-21 щодо наявності підпису ОСОБА_1 у договорах оренди землі від 01 березня 2016 року предметом яких є земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0201, загальною площею 1,6232 га, та земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0202, загальною площею 0,8297 га.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що вказані земельні ділянки знаходились у тимчасовому незаконному користуванні СТОВ «Прогрес» з 12 січня 2010 року, які на його думку вибули з володіння проти його волі на підставі підроблених документів, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки як встановлено судом станом на дату пред`явлення позову у даній справі СТОВ «Прогрес» використовує земельні ділянки з кадастровим номером :02:000:0201, площею 1,6232 га та з кадастровим номером :02:000:0202, площею 0,8297 га, на підставі договорів оренди землі від 01 березня 2016 року, а не договорів оренди землі від 12 січня 2010 року.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами, не вбачає.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Країла Степана Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 лютого 2025 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Стадник І.М.