справа № 631/1861/24
провадження № 2/631/352/25
У Х В А Л А
про передачу матеріалів справи за підсудністю
13 лютого 2025 року селище Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М. розглянувши питання можливості відкриття провадження у цивільній справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ- БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у даній суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Параграфом 3 глави 2 Цивільного процесуального кодексу України визначено територіальну юрисдикцію (підсудність) та регламентовано правила подання позову до суду у відповідності до підсудності.
Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.
Положеннями Цивільного процесуального кодексу України визначено загальну підсудність за місцезнаходженням відповідача (стаття 27 Цивільного процесуального кодексу України), альтернативну підсудність за вибором позивача (стаття 28 Цивільного процесуального кодексу України) та виключну підсудність (стаття 30 Цивільного процесуального кодексу України).
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 своєї Постанови від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.
За загальними правилами підсудності позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (частина 1 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України).
Представник позивача у своєму позову зазначив адресу проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як АДРЕСА_1 .
У відповідності до положень частини 6 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (частина 8 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України).
З метою отримання інформації щодо місця реєстрації (проживання) фізичної особи відповідача у відповідності до частини 6 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, судом 09 грудня 2024 року було зроблено запит до Центру надання адміністративних послуг Нововодолазької селищної ради Харківської області.
Відповідно до повідомлення Центру надання адміністративних послуг Нововодолазької селищної ради Харківської області № 04-01-35/958, що надійшло на адресу суду 26 грудня 2024 року та зареєстроване за вхідним № 8990/24-вх., встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований.
26 грудня 2024 року до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області та до Державної міграційної служби України з метою встановлення місця реєстрації (проживання) відповідача ОСОБА_1 були також зроблені відповідні запити.
Крім того, 27 грудня 2024 року в порядку, передбаченому частиною 8 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованого засобами підсистеми ЕСІТС «Електронний суд», судом отримано відповідь № 996035 від 27 грудня 2024 року, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Дата зняття з реєстрації 08 грудня 2020 року.
Аналогічні відомості містяться й у відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Держаної міграційної служби України № 6.2-434/6-25 від14 січня 2025 року, яка надійшла на адресу суду 13 лютого 2025 року та зареєстрована за вхідним № 835/25-вх.
Інші відомості щодо місця реєстрації відповідача у суду відсутні.
У частині 9 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
Таким чином, територіальна юрисдикція Нововодолазького районного суду Харківської області не поширюється на територію, де відповідач, ОСОБА_1 , мав зареєстроване місце проживання ( АДРЕСА_2 ). Доказів того, що відповідач фактично мешкає на території, яка відноситься до Харківського (колишнього Нововодолазького) району Харківської області, матеріали справи не містять.
Відповідно до положень частини 9 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 1 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Згідно зі статтею 32 Цивільного процесуального кодексу України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Разом із тим, розгляд справи з порушенням правил підсудності є підставою для скасування судового рішення та в цілому нівелює інститут територіальної підсудності, а також ставить під сумнів саму сутність судового розгляду виходячи із приписів пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору «судом, встановленим законом».
Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (глава 1 розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу України).
Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина 1 статті 378 Цивільного процесуального кодексу України).
Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.
За наведених обставин, враховуючи, що останнє відоме місце проживання відповідача знаходиться на території, на яку не поширюється юрисдикція (підсудність) Нововодолазького районного суду Харківської області, суд вважає за необхідне у відповідності до частини 9 статті 187 та на підставі пункту 1 частини 1 статті 31 Цивільного процесуального кодексу України передати дану справу на розгляд до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова.
Керуючись статтями 3, 19, 27, 28, 31, 32, частинами 6, 8 та 9 статті 187, 187, пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 258, статтями 259, 260, частиною 2 статті 261, частинами 5 та 11 статті 272, частиною 2 статті 352, пунктом 16 частини 1 статті 353, частиною 2 та 3 статті 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою Цивільним процесуальним кодексом України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 31 Цивільним процесуальним кодексом України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя Т. М. Трояновська