ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3027/23 Номер провадження 22-ц/814/425/25Головуючий у 1-й інстанції Черняєва Т. М. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лисенко Світлани Сергіївни на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 30 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року позивач (ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду із вказаним позовом, у якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 , на свою користь суму заборгованості:

- ??за кредитним договором № 08134-11/2022 в розмірі 27 300,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 300,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором № 11821-11/2022 в розмірі 27 300,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 300,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

А всього просило стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 54 600,00 грн та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 08 листопада 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №08134-11/2022. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Клієнт прийняв умови кредитного договору, та підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

31.05.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 31052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстр боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №31052023 від 31.05.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27300 грн, з яких: 7000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20300 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 31.05.2023, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК«ЄАПБ» за кредитним договором №08134-11/2022 в розмірі 27300 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 20300 грн. сума заборгованості за відсотками.

11 листопада 2022 р., між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11821-11/2022.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 кредитного договору, адреси реквізити та підпис сторін.

Клієнт прийняв умови кредитного договору, підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

31.05.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 31052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ«ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №31052023 від 31.05.2023 р., ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27300 грн., з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20300 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 30 липня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 08134-11/2022 в розмірі 27 300,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 300,00 грн - сума заборгованості за відсотками, за Кредитним договором № 11821-11/2022 в розмірі 27 300,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 300,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2684,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору № 08134-11/2022 від 08.11.2022 та умови кредитного договору № 11821-11/2022 від 11.11.2022, добровільно не сплачує визначені договорами платежі, а тому суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача.

Не погодившись із вказаним рішенням в частині стягнення заборгованості за відсотками, його в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 - адвокат Лисенко Світлана Сергіївна, посилаючись на порушення норм матеріального права, просила скасувати рішення та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за основною сумою боргу, в іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що у період, коли відповідач брав кредит, він був військовослужбовцем та проходив військову службу.

Відповідно до довідки №5251/102, сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , є учасником бойових дій.

При ухваленні рішення, суд не звернув уваги на те, що відповідач у відповідності до п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має пільги щодо нарахування процентів за користування кредитом.

Від ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшов відзив, у якому товариство просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування відзиву вказувало, що рішення суду є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду цивільної справи суд першої інстанції не припустився порушень норм ні матеріального, ні процесуального права, тому апеляційна скарга є безпідставною, та необґрунтованою.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.11.2024 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 08134-11/2022. Сума позики 7 000 грн., строк позики 25 днів, за користування кредитом товариству сплачується 36.5 % річних від суми кредиту в розрахунку 0.10 % на добу.

З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 27 300,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 300,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

11 листопада 2022 р., між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11821-11/2022. Сума позики 7 000 грн., строк позики 25 днів, за користування кредитом товариству сплачується 547,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,50 % на добу.

З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 27 300,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 300,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

31 травня 2023 р. між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 31052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у реєстр боржників.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №31052023 від 31.05.2023 р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 08134-11/2022 укладеного з ОСОБА_1 , в сумі 27300 грн з яких: 7000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20300 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №31052023 від 31.05.2023, ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 11821-11/2022 укладеного з ОСОБА_1 , в сумі 27300 грн, з яких: 7000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20300 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею.

Згідно довідки наданої АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що за відповідачем ОСОБА_1 станом на 08.11.2022 р. наявні карткові рахунки серед яких рахунок № НОМЕР_2 . На ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 .

08.11.2022 р. на рахунок № НОМЕР_2 були зараховані кошти в сумі 7000,00 грн 11.11.2022 на рахунок № НОМЕР_2 були зараховані кошти в сумі 7000,00 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що уклавши договори з позивачем, відповідач не виконує умов кредитного договору № 08134-11/2022 від 08.11.2022 та умови кредитного договору № 11821-11/2022 від 11.11.2022, добровільно не сплачує визначені договорами платежі, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за?? кредитними договорами у повному обсязі.

Разом з тим, задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції не звернув уваги на наступне.

Відповідно до копії військового квитка, наданого до відзиву на позовну заяву, серія СО №031700 від 11.05.2005, ОСОБА_1 проходить військову службу з 24.02.2022 і по теперішній час (а.с. 61-67).

Згідно з п. 19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30.03.2021 №1357-IX, який набрав чинності 23.04.2021 пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: «15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

Останніми змінами, пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля», а також доповнено словами "а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави".

Відповідно до абз. 5 ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду у розумінні ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.08.2020 у справі №813/402/17 дійшла висновку, що навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

На підставі Указу Президента України від17.03.2014№303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 18.03.2014 в Україні розпочався особливий період. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного станув Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався і діє на час розгляду справи. Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку і є особливим періодом.

Згідно із роз`ясненнями Національного банку України у листі від 02.09.2014 №18-112/48620 для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Відповідно до роз`яснень Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України (лист від 01.02.2019 №321/722) зазначено, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем з початку і до закінчення особливого періоду, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки.

З огляду на те, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у Збройних Силах України, колегія суддів вважає, що він має право на визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, на звільнення від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом, штрафні санкції та пеню за невиконання зобов`язань за кредитним договором.

При цьому п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 26.12.2018 у справі №522/12270/15, від 14.05.2021 у справі №502/1438/18, від 24.02.2022 у справі №591/4698/20, від 12.05.2022 у справі №336/512/18, від 18.01.2023 у справі №642/548/21.

Застосування приписів п. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу.

Положення п. 15 ст. 14 Закону не обмежують своє застосування виключно щодо позичальників за кредитними зобов`язаннями, поширюють свою дію на усі випадки нарахування санкцій та процентів за невиконання будь-яких зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками.

Таким чином, згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 з 24.02.2022 та станом на час розгляду справи має статус військовослужбовця Збройних Сил України та учасника бойових дій, а тому на нього поширюються пільги, передбачені п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто, до нього не може застосовуватися відповідальність у виді штрафних санкцій і пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також у нього відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом та комісії.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №08134-11/2022 від 08.11.2022 вбачається, що за період з 31.05.2023 по 30.09.2023 ОСОБА_3 має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7 000 грн та 20300 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №08121-11/2022 від 11.11.2022 вбачається, що за період з 31.05.2023 по 30.09.2023 ОСОБА_3 має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7 000 грн та 20300 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_3 з 24.02.2022 перебуває на військовій службі, а тому саме з цього періоду не підлягають нарахуванню та стягненню проценти за користування кредитом та штрафні санкції (комісії).

Отже, колегія суддів за результатами перегляду справи в апеляційному порядку приходить до висновку, що з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню лише тіло кредиту за кредитними договорами №08134-11/2022 від 08.11.2022 та №08121-11/2022 від 11.11.2022 у розмірі 14 000грн.

Позовні вимоги в частині стягнення відсотків у розмірі 40 600,00 грн не підлягають задоволенню, оскільки на ОСОБА_3 поширюється положення п. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів за користування кредитом.

Таким чином, при ухваленні рішення суду про стягнення відсотків з відповідача судом першої інстанції допущено порушення вимог матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду в цій частині.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 3, 4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги стосуються оскарження рішення в частині незаконного стягнення відсотків за кредитними договорами, а відтак, в іншій частині апеляційним судом не переглядається.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову до суду першої інстанції ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило 2684,00 грн судового збору (а.с. 2), при зверненні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 сплачено судовий збір у розмірі 4 026,00 грн за подачу апеляційної скарги (а.с. 186).

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає пропорційному стягненню 688,20 грн судового збору за подачу позову до суду першої інстанції. Також з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_3 підлягає пропорційному стягненню 2993,73 грн судового збору за подачу апеляційної скарги. Шляхом взаємозаліку, з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2305,53 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 383, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лисенко Світлани Сергіївни задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 30 липня 2024 року в частині стягнення суми заборгованості за відсотками у розмірі 40 600,00 скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за відсотками за кредитними договорами №08134-11/2022 від 08.11.2022 та №08121-11/2022 від 11.11.2022 відмовити.

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 30 липня 2024 року - залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2305,53 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, постанова може бути оскаржена протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 лютого 2025 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль