ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м.Суми

Справа №584/545/22

Номер провадження 22-ц/816/263/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.

у присутності:

позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Моісеєнка Василя Володимировича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Моісеєнком Василем Володимировичем,

на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 26 квітня 2024 року у складі судді Данік Я.І., ухвалене в м. Путивль Сумської області, повне судове рішення складено 06 травня 2024 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Свої вимоги мотивував тим, що 20 січня 2008 року між ним та ліквідаційною комісією Колективного сільськогосподарського підприємства «Мирова революція» (далі КСП «Мирова революція») в особі ліквідатора Оскорбіна А.Г. у простій письмовій формі був укладений договір № 4 купівлі-продажу виробничої будівлі комплексу зерносушильного (КЗС-20) за адресою: АДРЕСА_1 ) загальною вартістю 14 850 грн. Оскільки договір нотаріально не був посвідчений, а ліквідатор Оскорбін А.Г. ухилився від його посвідчення, позивач не зміг в повній мірі реалізувати свої права та оформити право власності. Державний реєстратор договір на реєстрацію не прийняв у зв`язку з порушенням його форми.

Позивач звернувся до Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип» з позовом про визнання договору дійсним та визнання права власності на придбане ним майно та рішенням цього суду від 31 березня 2008 року № ПВ-93-01/08 визнано договір купівлі-продажу № 4 від 20 січня 2008 року дійсним, визнано за ОСОБА_1 право власності на установку КЗС-20, що розташована по АДРЕСА_1 . У зв`язку зі змінами в законодавстві вказане рішення третейського суду на даний час не може бути підставою для державної реєстрації придбаного ним нерухомого майна.

Зазначає, що з 20 січня 2008 року по теперішній час він добросовісно, відкрито, безперервно та безперешкодно володіє виробничою будівлею зерносушильного комплексу (КЗС-20). Протягом вказаного періоду він її обслуговує, проводить у ній поточний ремонт, сплачує комунальні послуги, використовує її як складське приміщення, а так само і для обробки сільськогосподарської продукції. З моменту придбання нерухомого майна він неодноразово звертався до відповідача, Путивльського БТІ, Путивльської реєстраційної служби прав на нерухоме майно із заявами про надання йому свідоцтва про право власності на виробниче приміщення КЗС-20 та його реєстрацію в державному реєстрі прав на нерухоме майно, однак йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю належних документів, що підтверджують право власності на вказане нерухоме майно. Тому він не може реалізувати своє право власності на спірну будівлю.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення зерносушильний комплекс (установка КЗС-20), яке складається із двох поверхів загальною площею 231,8 кв. м, в тому числі: І поверху літ. «Б», приміщення «1» площею 24,5 кв. м, приміщення «2» - 79,6 кв. м, приміщення «3» - 13,7 кв. м, та ІІ поверху літ. «Б», приміщення «1» - 114 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 у порядку набувальної давності.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 26 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Моісеєнка В.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права; неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що він сплатив за придбане майно установку КЗС-20 кошти у сумі 14 850 грн, при цьому добросовісно заволодів чужим майном, оскільки в момент його заволодіння не знав і не повинен був знати про неправомірність такого заволодіння (набуття майна не за нотаріально посвідченим договором). Разом з тим, він протягом усього часу з 20 січня 2008 року по теперішній час володіння майном був впевнений, що на це майно не претендують інші особи, він отримав це майно з підстав достатніх для того, щоб мати право власності на нього, відкрито і добросовісно ним користуватися. З дня придбання позивачем установки КЗС -20 від КПС «Мирова революція» чи будь-якої іншої особи будь-яких претензій щодо придбання позивачем установки не пред`являлося, вимоги щодо повернення вказаного майна не заявлялися.

Звертає увагу на те, що було проведено технічну інвентаризацію спірного об`єкта нерухомості і надано суду технічний паспорт на виробничі та складські будівлі (установка КЗС-20), виготовлений сертифікованим спеціалістом ОСОБА_3 . Результати технічної інвентаризації установки КЗС-20 до суду не оспорювалися та недійсними не визнавалися.

Від Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять справу слухати без участі їх представника із врахуванням попередніх клопотань та пояснень, що містяться у матеріалах справи. Наголошує на тому, що Новослобідська сільська рада як відповідач не порушувала права, свободи та інтереси позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу №4 від 20 січня 2008 року, акту прийому-передачі до договору №4 від 20 січня 2008 року та рахунку №3 від 20 січня 2008 року ОСОБА_1 придбав у КСП «Мирова революція» корівник 2-х рядний на території ЦМТФ Ново-Слобідського с/с Путивльського району, корівник 4-х рядний на території ЦМТФ Ново-Слобідського с/с Путивльського району, корівник 4-х рядний на території ЦМТФ Ново-Слобідського с/с Путивльського району, молочний блок на території ЦМТФ Ново-Слобідського с/с Путивльського району та установку КЗС 20 на території ЦМТФ Ново-Слобідського с/с Путивльського району (а.с.10-13, Т. 1).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип» від 31 березня 2008 року у справі № ПВ-93-01/08 визнано вказаний договір купівлі-продажу №4 від 20 січня 2008 року, укладений між КСП «Мирова революція» та ОСОБА_1 , дійсним; визнано за ОСОБА_1 право власності на корівник 4-х рядний літ. А-І площею 1701,6 кв. м; молочний блок літ. Б-І площею 918,5 кв. м; корівник 4-х рядний В-І площею 1972,6 кв. м; корівник 2-х рядний літ. Г-І площею 927,5 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1 та на установку КЗС-20; Путивльському БТІ зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на корівник 4-х рядний літ. А-І площею 1701,6 кв. м; молочний блок літ. Б-І площею 918,5 кв. м; корівник 4-х рядний В-І площею 1972,6 кв. м; корівник 2-х рядний літ. Г-І площею 927,5 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1 (територія Погранзастави) (а.с. 14-17, Т. 1).

Господарський суд Сумської області ухвалою від 17 січня 2011 року ліквідував КСП «Мирова революція» як юридичну особу (а.с. 18, Т. 1).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27 жовтня 2021 року вбачається, що відомості про право власності на об`єкти по АДРЕСА_1 відсутні (а.с.19, Т. 1).

На замовлення ОСОБА_1 сертифікованим спеціалістом ФОП ОСОБА_3 виготовлено технічний паспорт на виробничі та складські будівлі (КЗС-20) станом на 2019 рік (а.с.20-22, Т. 1).

12 серпня 2010 року позивач звернувся до виконавчого комітету Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області із заявою про видачу свідоцтва про право власності на установку КЗС-20, проте рішенням виконавчого комітету Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області №41 від 27 грудня 2010 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності на об`єкти (а.с.23; 24, Т. 1).

09 жовтня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області з вимогою видачі свідоцтва про право власності, зокрема на установку КЗС-20, на підставі договору купівлі-продажу та рішення третейського суду, проте листом Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області №198 від 30 листопада 2012 року ОСОБА_1 повідомлено, що рішення третейського суду є правовстановлюючим документом, на підставі якого здійснюється реєстрація права власності в БТІ, та не потребує зміни його на відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с.25; 26, Т. 1).

11 грудня 2012 року позивач звернувся до Путивльського БТІ із заявою про реєстрацію за ним права власності на об`єкти нерухомості, зокрема на установку КЗС-20 (а.с. 27, Т. 1).

Також 29 липня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області із заявою, в який порушував питання про прийняття виконавчим комітетом рішення з наданням кожному об`єкту нерухомості окремої юридичної адреси для проведення державної реєстрації нерухомості, в тому числі на установку КЗС-20 по АДРЕСА_1 , проте листом Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області №170 від 8 серпня 2013 року позивача повідомлено, що державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснюють органи державної реєстраційної служби України (а.с. 28; 29, Т. 1).

Крім того, 02 червня 2015 року він звернувся до виконавчого комітету Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області із заявою про видачу свідоцтва про право власності на установку КЗС-20, і рішенням Виконавчого комітету Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області №26 від 22 липня 2015 року вирішено надати ОСОБА_1 свідоцтво на право приватної власності на будівлю КЗС-20, та зобов`язано позивача надати всі необхідні документи в Путивльську реєстраційну службу прав на нерухоме майно та Путивльське БТІ (с.30; 31, Т. 1).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 04 липня 2018 року власником земельної ділянки площею 2 га кадастровий номер :01:002:0029, розташованої на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області є ОСОБА_2 (а.с. 38, Т. 1).

Також на підтвердження свої вимог позивач надав суду копії договору про постачання електричної енергії №414 від 01 серпня 2012 року та додаткових угод до цього договору №1 від 21 листопада 2012 року, №2 від 10 червня 2015 року, №4 від 27 листопада 2015 року, №5 28 листопада 2016 року, договору про постачання електричної енергії №29100414 від 11 липня 2017 року та додаткових угод до нього №2 від 27 грудня 2017 року, №3 від 27 березня 2018 року, укладених між ПАТ «Сумиобленерго» (постачальник) та ОСОБА_1 (споживач) (а.с.54-83, Т. 1).

Крім того, відповідно до копій договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу АТ «Сумиобленерго» №47/2-497 від 22 вересня 2020 року та додатковою угодою №1 від 29 жовтня 2020 року, укладених між ПАТ «Сумиобленерго» (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник), до електричних мереж розподілу виконавця приєднується об`єкт замовника - ангар по АДРЕСА_2 (а.с. 84-87, Т. 1). В той же час, згідно з додатком № 1 до додаткової угоди №1 від 29 жовтня 2020 року у споживача ОСОБА_1 зазначено дві площадки вимірювання: ангар по АДРЕСА_1 та сушарка по АДРЕСА_2 (а.с.88, Т. 1).

З відповіді Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області за №02-16/1247 від 23 вересня 2022 року на запит представника ОСОБА_1 адвоката Матішинця В.В. вбачається, що орієнтовний час з якого ФОП ОСОБА_1 користується виробничим нежитловим приміщенням будівлею зерносушильного комплексу (установка КЗС-20) з 2009 року, однак інформацією на якій підставі він користується вказаною будівлею сільська рада не володіє (а.с. 93; 94, Т. 1).

На запит представника ОСОБА_1 адвоката Матішинця В.В. від 16 вересня 2022 року Філія «Конотопський район електричних мереж» АТ «Сумиобленерго» надала відповідь №103.109-2/103.109.5/1896 від 22 вересня 2022 року про те, що споживання електроенергії, яка постачається у виробниче нежитлове приміщення будівлі зерносушильного комплексу «Сушарка (установка КЗС-20)» почалося з 1 серпня 2012 року (а.с.95, 96, Т. 1).

В суді першої інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що КЗС-20 була набута ОСОБА_1 під час розпродажу майна колишнього колгоспу «Мирова революція». При цьому свідок ОСОБА_4 зауважила, що решта споруд, які були так само розпродані, вже давно розібрані, а КЗС-20 ОСОБА_1 відремонтував. Крім того, свідки підтвердили, що ОСОБА_1 користується КЗС-20 з 2012 року, здійснює підприємницьку діяльність та сплачує за спожиту електроенергію.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірне майно - КЗС-20 як нерухоме у встановленому законом порядку не зареєстроване, власником цього майна згідно з договором купівлі-продажу є позивач, а тому з огляду на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/1608/18, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Позов про право власності за давністю володіння не може пред`являти законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника, крім випадків, визначених частиною 3 статті 344 ЦК.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 , всупереч зазначеним вимогам закону, не було доведено сукупності вище вказаних обставин, які є підставою для визнання права власності за набувальною давністю.

Як убачається з матеріалів справи, позивач придбав установку КЗС-20, яка знаходиться на території Ново-Слобідської сільради Путивльського району на підставі договору № 4 купівлі-продажу від 20 січня 2008 року, укладеного між ним та КСП «Мирова революція» в особі ліквідатора Оскорбіна А.І., який в подальшому рішенням Постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип» від 31 березня 2008 року у справі № ПВ-93-01/08 було визнано дійсним, тому не можна стверджувати про безтитульне володіння вказаним майном, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин норму матеріального права, яка регулює набуття права власності за набувальною давності.

Посилання скаржника на добросовісність, відкритість та безперервність володіння спірним майном за умови титульного володіння майном, виключає застосування до спірних правовідносин ст. 344 ЦК України.

За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374; 375, 381-382 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Моісеєнком Василем Володимировичем, залишити без задоволення.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 26 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2025 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов