ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 689/2055/24

Провадження № 22-ц/820/654/25

Хмельницький апеляційний суд у складі судді Гринчука Р.С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2024 року, суддя Мазурчак В.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

На вказане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження та звернулася з заявою про поновлення пропущеного строку на оскарження рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2024 року.

В обґрунтування заяви зазначила, що копія оскаржуваного рішення суду надійшла ОСОБА_1 20 січня 2025 року.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

ОСОБА_1 з 30 травня 2024 року має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Як вбачається з матеріалі справи, повний текст оскаржуваного рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області складено 09 грудня 2024 року, копію даного рішення апелянт отримала 09 грудня 2024 року о 21 год. 35 хв., що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету ОСОБА_1 (а.с. 137), тому останнім днем для подання апеляційної скарги було 09 січня 2025 року, однак апеляційна скарга на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2024 року подана до апеляційного суду 09 лютого 2025 року, тобто з пропуском встановленого строку на її оскарження.

З урахуванням вищезазначеного та матеріалів справи, обставини, вказані апелянтом, не є поважною причиною для поновлення строку на оскарження рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2024 року.

Оскільки, причини пропуску строку на оскарження рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2024 року визнані судом неповажними, апелянту необхідно подати до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення.

Також, разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подала клопотанням про звільнення її від сплати судового збору, пославшись на скрутне матеріальне становище, отримання невеликої заробітної плати, утримання неповнолітньої дитини та витрат пов`язаних з забезпеченням житла, засобів гігієни, лікування тощо, надала відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про виплачені суми з 2008 року по 2024 рік, згідно яких у апелянта дохід за попередній 2024 рік становить 181218 грн. 82 коп.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (пункт 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Kreuz v. Poland»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (пункт 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkov v. Russia»).

Як вбачається з долучених до клопотання відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про виплачені суми з 2008 року по 2024 рік ОСОБА_1 отримала доход за 2024 рік у розмірі 181218 грн. 82 коп.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 за 2024 рік більше не отримувала доходів з інших джерел до клопотання не долучено.

З урахуванням пункту 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» доказами, які підтверджують майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи, можуть бути, наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

В той же час слід зазначити, що відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про виплачені суми з 2008 року по 2024 рік ОСОБА_1 , не підтверджують дійсний, реальний майновий стан апелянта.

Таким чином, зазначені у клопотанні обставини, не можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки вона не надала доказів на підтвердження того, що її майновий стан на день звернення з апеляційною скаргою перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі, тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Також суд зауважує, що з наданих відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про виплачені суми з 2008 року по 2024 рік вбачається, що сума доходу ОСОБА_1 за 2024 рік становить 181218 грн. 82 коп., розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги становить 3633 грн. 60 коп. та не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу апелянта (181218,82грн.х5%)=9060 грн. 94 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2024 року 3028 грн.

Відповідно до п.п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (чинного на момент подання позовної заяви), за подання позовної заяви майнового характеру юридичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви, іншої заяви і скарги (згідно п.п. 1.6 ч. 2 ст. 4 цього Закону в чинній редакції).

Згідно з ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки, ОСОБА_1 оскаржує рішення суду яким задоволенні вимоги позивача (юридичної особи), з апелянта підлягає до сплати судовий збір в розмірі (3028грн.*150%*0,8)=3633 грн. 60 коп., який необхідно сплатити на такий рахунок: отримувач ГУК у м. Хмельниц. обл./Хмельниц. МТГ/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку (МФО) 899998, номер рахунку UA0022775, Код класифікації доходів 22030101, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Хмельницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 185 ЦПК (залишення без руху). Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, подальший рух апеляційної скарги неможливий.

Керуючись ст.ст. 356, 357 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2024 року неповажними.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2024 року залишити без руху та надати строк 10 днів з дня вручення копії даної ухвали для подання заяви про поновлення строку з наведенням інших підстав поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, сплати судового збору в розмірі 3633 грн. 60 коп. та представлення документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за вищевказаними реквізитами або подання інших документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону до Хмельницького апеляційного суду.

У разі невиконання вимог цієї ухвали до вказаного строку у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено або апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.С. Гринчук