Справа № 349/842/23
Провадження № 22-ц/4808/253/25
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.

з участю секретаря Струтинської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду від 25 жовтня 2024 року, в складі судді Рибій М.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Солотвинської селищної ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним ОСОБА_2 , та призначення його опікуном ОСОБА_2 .

Заяву обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є його ОСОБА_1 рідним братом.

Їхній батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявник зазначав, що його брат ОСОБА_2 страждає на психічне захворювання, у зв`язку з чим не може у повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги.

16 грудня 2021 року ухвалою Івано-Франківського міського суду у справі №338/513/21 визнано доведеним, що ОСОБА_2 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - у стані неосудності. До ОСОБА_2 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

На даний час ОСОБА_2 поміщений до Обласної психіатричної лікарні №2 Івано-Франківської області, що знаходиться за адресою: вул. Медична, 1, с. Підмихайлівці, Рогатинський район, Івано-Франківська області.

Оскільки у ОСОБА_2 немає близьких родичів, окрім заявника, а також те, що ОСОБА_2 страждає хронічним стійким психічним розладом та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, заявник бажає стати опікуном брата.

Заявник є здоровою та свідомою людиною без шкідливих звичок, здатний матеріально забезпечувати потреби брата, бажає піклуватися про його життя та здоров?я, дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах, морально підтримувати брата.

Просив суд визнати ОСОБА_2 недієздатним, призначити по справі судову-пихіатричну експертизу з метою визначення психічного стану ОСОБА_2 та здатність усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, а також призначити опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заявника - ОСОБА_1 .

Рішенням Рогатинського районного суду від 25 жовтня 2024 року визнано недієздатним ОСОБА_2 .

Відмовлено в призначенні ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Повідомлено віддалений структурний підрозділ № 2 Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров?я Івано-Франківської обласної ради» про визнання ОСОБА_2 недієздатним.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги висновок органу опіки та піклування Виконавчого комітету Солотвинської селищної ради від 27 вересня 2024 року про доцільність призначення його опікуном брата ОСОБА_2 .

Зібраними доказами в справі підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братами, а їхні батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 померли.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16.12.2021 року до ОСОБА_2 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом у зв?язку із вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в стані неосудності.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21.10.2024 року ОСОБА_2 вчергове було продовжено госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом на строк шість місяців.

Згідно з висновком експерта за наслідками проведення судово-психіатричної експертизи №834 від 25.05.2024 року ОСОБА_2 страждає стійким, хронічним психічним розладом у формі параноїчної шизофренії. Не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Зважаючи на те, що в ОСОБА_2 є хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок якого він нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку про визнання його недієздатним.

Згідно з поданням орган опіки та піклування виконавчий комітет Солотвинської селищної ради від 27.09.2024 вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Зазначив, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у призначенні його опікуном, мотивуючи тим, що подання органу опіки та піклування не достатньо обґрунтоване, зокрема що в ньому не зазначено, чи має ОСОБА_1 можливість виконувати обов?язки опікуна, зазначено недостовірні відомості щодо реєстрації та місця проживання як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 , а також суд не встановив обставин, які б вказували на можливість виконання ОСОБА_1 обов`язків опікуна ОСОБА_2 .

Апелянт просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення яким визнати недієздатним ОСОБА_2 та призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Солотвинської селищної ради не скористався.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 , представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Солотвинської селищної ради не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи,колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується лише в частині відмови призначення опікуна, а тому в іншій частині рішення суду не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до копій свідоцтв про народження: серія НОМЕР_1 від 02 січня 1992 року та серія НОМЕР_2 від 25 січня 1990 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братами.

Їхні батьки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть: серія НОМЕР_3 від 24.11.2001 та серія НОМЕР_4 від 29.03.2021.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16.12.2021 до ОСОБА_5 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в стані неосудності.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21.10.2024 ОСОБА_2 вчергове було продовжено госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом на строк шість місяців.

Згідно з висновком експерта за наслідками проведення судово-психіатричної експертизи № 834 від 25.05.2024 ОСОБА_2 страждає стійким, хронічним психічним розладом у формі параноїчної шизофренії. Не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно з поданням від 27.09.2024 орган опіки та піклування виконавчий комітет Солотвинської селищної ради вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині призначення його опікуном ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що подання про призначення заявника опікуном не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, зокрема у висновку органу опіки та піклування не зазначено інформації чи має можливість ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна, та зазначено недостовірні відомості щодо реєстрації та місця проживання як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 за однією адресою в с. Пороги, в той час як ОСОБА_2 зареєстрований в с. Дзвиняч, де і проживав на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння 05.03.2021.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до статті 41 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Держава несе обов`язок забезпечити захист та реалізацію прав недієздатних осіб, створити умови для задоволення їхніх потреб.

Згідно з частиною 1 статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні стосунки між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Подібні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. У Правилах також зазначено, що опікун призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16.12.2021 до ОСОБА_2 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в стані неосудності.

Ухвалою Рогатинського районного суду від 21.10.2024 ОСОБА_2 вчергове було продовжено госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом на строк шість місяців.

Рішенням виконавчого комітету Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 27 вересня 2024року № 201 затверджено подання органу опіки і піклування про доцільність призначення опікуна, відповідно до якого визнано доцільним призначення опікуна над ОСОБА_2 , у разі визнання його судом недієздатним, його брата ОСОБА_1 .

Даючи оцінку змісту вказаного висновку, суд першої інстанції правильно зазначив, що висновок органу опіки та піклування не містить належного обґрунтування щодо встановлення конкретних обставин, які б у своїй сукупності давали підстави для висновку про доцільність призначення заявника опікуном недієздатного ОСОБА_2 , зокрема у висновку не зазначено чи має можливість ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна, а також зазначено недостовірні відомості щодо реєстрації та місця проживання сторін.

Отже, суд встановивши, що висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Солотвинської селищної ради від 27 вересня 2024 року про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного брата не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, винесений передчасно, обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ухвали Рогатинського районного суду від 21.10.2024 ОСОБА_2 було продовжено госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом на строк шість місяців.

Тобто, здійснення обов`язків з опіки над недієздатним ОСОБА_2 покладено на віддалений структурний підрозділ № 2 Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради».

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 382, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рогатинського районного суду від 25 жовтня 2024 року в частині відмови в задоволенні заяви про призначення опікуна без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський