МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2025 р. Справа №370/3615/24

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Білоцької Л.В.,

із секретарем Хоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач-1), Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області (далі відповідач-2) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, відповідно до якого ОСОБА_3 заповіла позивачці земельну ділянку площею 4,158 га, яка розташована на території Бишівської сільської ради.

При цьому, у 2006 році ОСОБА_1 та ОСОБА_3 узгодили між собою, що ОСОБА_3 надає в оренду земельну ділянку з подальшим викупом ОСОБА_1 . Тобто з 2006 року ОСОБА_1 , на протязі останніх вісімнадцяті років обробляє дану земельну ділянку.

Ще за життя ОСОБА_3 , позивач сплатила домовлену вартість за земельну ділянку ОСОБА_3 , але ухвалений 25 жовтня 2001 року Закон України «Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю)» встановив, що до врегулювання порядку реалізації прав громадян і юридичних осіб на земельну частку (пай) Земельним кодексом України власники земельних часток (паїв) тимчасово не можуть укладати угоди щодо купівлі-продажу, дарування земельної частки (паю) або іншим способом відчужувати ці частки (паї), - окрім передачі їх у спадщину та при викупі земельних ділянок для державних і громадських потреб.

На той час діяв мораторій на купівлю та продаж земель сільськогосподарського призначення, що не уможливило укласти між сторонами нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки.

У березні 2024 року позивач звернулася до відповідача ОСОБА_2 , яка є донькою ОСОБА_3 , для врегулювання даного питання, а саме оформити нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки.

При цьому, ОСОБА_2 , повідомила про те, що її мама померла, а щодо земельної ділянки їй відомо про те, що ОСОБА_1 розрахувалась з її мамою, так як домовлялись, і їй не було відомо про те, що земельна ділянка неоформлена.

ОСОБА_2 після смерті своєї матері до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини не зверталася, оскільки вважала, що спадкового майна не залишилось.

Належний спадкодавці житловий будинок по АДРЕСА_1 , в якому проживала та була зареєстрована до дня смерті ОСОБА_3 , ще за свого життя оформлено на відповідача ОСОБА_2 .

При зверненні до нотаріуса 15.03.2024 року стало відомо про те, що за свого життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким зазначену земельну ділянку заповіла позивачу, про що позивач раніше не знала.

09.10.2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області щодо оформлення своїх спадкових прав щодо спадкового майна за заповітом на зазначену земельну ділянку. При цьому приватний нотаріус надав роз`яснення щодо неможливості оформлення спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку з пропуском позивачем строку для прийняття спадщини.

Таким чином позивач вважає, що строк подачі заяви про прийняття спадщини нею був пропущений з поважних та об`єктивних причин і підлягає поновленню із наданням додаткового строку достатнього для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Тому, позивач просила суд: визначити їй додатковий строк терміном три місяці, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Судові витрати покласти на позивача.

Ухвалою суду від 02.01.2025 року позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Також вказаною ухвалою витребувано з Київського обласного державного нотаріального архіву та Державного нотаріального архіву Київської області належним чином завірену копію заповіту, посвідченого 09.11.2006 року, місце нотаріального посвідчення: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Перша київська обласна державна нотаріальна контора, номер у Спадковому реєстрі: 41053533, номер в реєстрі нотаріальних дій: 1-4289, дата реєстрації: 09.11.2006, інформація про заповідача: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Витребувані докази надійшли до суду 28.01.2025 року та приєднані до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 18.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в цей же день.

У судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися.

Від представника позивача адвоката Богданчук О.В. надійшло клопотання про розгляд справи у її та позивача відсутність та про підтримання позовних вимог.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність.

Від відповідача Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5-6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с. 11), яка з 27.12.1972 р. до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день її смерті разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 12).

Відповідач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 (а.с. 9).

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.03.2024 р. за параметрами пошуку ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 13).

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.03.2024 р. встановлено, що у Спадковому реєстрі наявна інформація, а саме: заповіт посвідчений 09.11.2006 року, місце нотаріального посвідчення: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Перша київська обласна державна нотаріальна контора, номер у Спадковому реєстрі: 41053533, номер в реєстрі нотаріальних дій: 1-4289, дата реєстрації: 09.11.2006, інформація про заповідача: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 (а.с. 14).

Згідно Державного акту на право власності на землю серії IV-КВ № 001254 виданий 29.03.2001 р., ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 4.158 га, розташована на території Бишівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 15).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.08.2016 р. вказана земельна ділянка має кадастровий номер :08:004:0006 (а.с. 16-18).

Тож, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина щодо вказаної земельної ділянки.

Відповідно до заповіту посвідченого 09.11.2006 року, місце нотаріального посвідчення: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Перша київська обласна державна нотаріальна контора, номер у Спадковому реєстрі: 41053533, номер в реєстрі нотаріальних дій: 1-4289, дата реєстрації: 09.11.2006, заповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , вказану вище земельну ділянку площею 4.158 га заповіла ОСОБА_1 (а.с. 46).

09.10.2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Середюка О.П. щодо оформлення своїх спадкових прав за заповітом на зазначену земельну ділянку. При цьому приватний нотаріус надав роз`яснення щодо неможливості оформлення спадкових прав після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку з пропуском позивачем строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 19).

Як вказала позивач, та що визнала відповідач ОСОБА_2 , у 2006 році ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 узгодили між собою, що ОСОБА_3 надає в оренду земельну ділянку з подальшим викупом ОСОБА_1 . Тобто з 2006 року ОСОБА_1 , на протязі останніх вісімнадцяті років обробляє дану земельну ділянку. Ще за життя ОСОБА_3 , позивач сплатила домовлену вартість за земельну ділянку ОСОБА_3 , але у зв`язку з дією мораторію на купівлю та продаж земель сільськогосподарського призначення, було неможливо укласти між сторонами нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. У березні місяці 2024 року позивач звернулася до відповідача ОСОБА_2 , яка є донькою ОСОБА_3 , для врегулювання даного питання, а саме оформити нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки. При цьому, ОСОБА_2 , повідомила про те, що її мама померла, а щодо земельної ділянки їй відомо про те, що ОСОБА_1 розрахувалась з її мамою за земельну ділянку, при цьому їй не було відомо про те, що земельна ділянка неоформлена. В подальшому при зверненні до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу дізналася про наявність заповіту на ім`я позивача.

Вирішуючи даний спір, суд керується також наступним.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Строк подачі до нотаріуса заяви після смерті ОСОБА_3 становив з 19.01.2012 р. по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Про наявність вказаного вище заповіту позивач раніше не знала, що й стало причиною пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Тож, суд приймає вказану причину пропуску позивачем строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та вважає її поважною.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Проаналізувавши встановлені обставини у справі, приймаючи визнання позову відповідачем ОСОБА_2 , оцінивши надані докази в їх сукупності та наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , суд вважає їх поважними, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, слід вказати, що визначення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не порушить прав жодних третіх осіб, оскільки інших спадкоємців до її майна ні за законом, ні за заповітом судом не встановлено.

Судові витрати з відповідачів не стягуються, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, а також позивач просила покласти такі витрати на неї.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном три місяці з дати набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 18.02.2025 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 : АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Бишівська сільська рада Фастівського району Київської області: 08072, Київська обл., Фастівський р-н, с. Бишів, вул. Київська, 48, .

Суддя Л.В. Білоцька