Справа № 509/843/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Козирський Є.С., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Павел О.Ю. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртехфінанс» про стягнення боргу за договором позики, визнання прав іпотеко держателя та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2025 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: Визнати за ОСОБА_1 право іпотеки на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок загальною площею 746,7 кв.м. (житлова площа 299,6 кв.м.), реєстраційний номер 101 та земельну ділянку загальною площею 0,100га, реєстраційний номер 237, кадастровий номер :02:006:0216, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на умовах, передбачених договором іпотеки від 12 листопада 2020 року та внести запис до державного реєстру іпотек про обтяження іпотекою нерухомого майна, а саме: житлового будинку загальною площею 746,7 кв.м. (житлова площа 299,6 кв.м.), реєстраційний номер 101 та земельної ділянки загальною площею 0,100га, реєстраційний номер 237, кадастровий номер :02:006:0216, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та внести відповідний запис в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обтяження вказаного приміщення; Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 12.11.2020 року в розмірі 100 000,00 (сто тисяч) доларів США; В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 12.11.2020 року, яка складає: 100 000,00 доларів США, що за курсом НБУ становить 4 179 960,00 (чотири мільйона сто сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят гривень, 00 копійок) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 746,7 кв.м. (житлова площа 299,6 кв.м.), реєстраційний номер 101 та земельну ділянку загальною площею 0,100га, реєстраційний номер 237, кадастровий номер :02:006:0216, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, за початковою ціною, яка буде визначена при його примусовому виконанні рішення на рівні, не нижчому за звичайні ціни на таке майно на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Разом із позовом, представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд: Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна житловий будинок загальною площею 746,7 кв.м. (житлова площа 299,6 кв.м.), реєстраційний номер 101 та земельну ділянку загальною площею 0,100га, реєстраційний номер 237, кадастровий номер :02:006:0216, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити усім органам реєстрації, що здійснюють декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснювати декларування/реєстрація місця проживання (перебування) третіх осіб у житловому будинку загальною площею 746,7 кв.м. (житлова площа 299,6 кв.м.), реєстраційний номер 101, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .; Заборонити ТОВ «Укртехфінанс» та будь-яким особам вчиняти дії щодо зміни цілісності, площі, властивостей житлового будинку загальною площею 746,7 кв.м. (житлова площа 299,6 кв.м.), реєстраційний номер 101 та земельної ділянки загальною площею 0,100га, реєстраційний номер 237, кадастровий номер :02:006:0216, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; Заборонити ТОВ «Укртехфінанс» та третім особам в будь-який спосіб користуватися житловим будинком загальною площею 746,7 кв.м. (житлова площа 299,6 кв.м.), реєстраційний номер 101 та земельної ділянки загальною площею 0,100га, реєстраційний номер 237, кадастровий номер :02:006:0216, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; Заборонити ТОВ «Укртехфінанс» та третім особам проводити будь-які маніпуляції (розбирати, переобладнати, ремонтувати), які можуть призвести до знецінення житлового будинку загальною площею 746,7 кв.м. (житлова площа 299,6 кв.м.), реєстраційний номер 101, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначила, що з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що спірне нерухоме майно належить на праві власності ТОВ «Укртехфінанс», втім, Заявник є Іпотекодержателем спірного майна, що підтверджується Договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є.С. 12 листопада 2020 року та внесеним до реєстру за номером 3624, при цьому зобов`язання за Договором позики віж 12.11.2020 року відповідачі не виконали і Заявник не зверталась до приватного нотаріуса із заявами щодо виконання зобов`язань та припинення іпотеки.

Суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1291 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 18, 153 ЦПК поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Так, відповідно до ч. 1 та ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5)ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно ч. 1 та 6 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Згідно роз`яснень, даних у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Так, з інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно вбачається, що житловий будинок та земельна ділянка, на яку позивач просить накласти арешт, є предметом іпотеки, а іпотекодержателем є ТОВ «Укртехфінанс» , тож накладення арешту на вказане майно може суттєво обмежити його права. При цьому, позовних вимог позивач до ТОВ «Укртехфінанс» не заявляв.

Існування іпотеки наразі нівелює ризик відчуження вказаного майна самим відповідачем, на який посилався позивач по справі в обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову.

Крім того, суд зазначає, що власник майна, а саме ТОВ «Укртехфінанс» не є стороною договірних відносин, які виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та не може нести зобов`язання по поверненню боргу.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви та забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 354 ЦПК України, п.4 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Павел О.Ю. про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 15-денний строк з дня її проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Суддя Є.С. Козирський