Справа № 477/618/24
Провадження № 2/477/65/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді Полішко В.В., з секретарем Крошніною А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області за правилами спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2024 року представник позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15 серпня 2018 року за №1786 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість у сумі 121817,81 грн., а також судовий збір .

В обґрунтування заявлених вимог, посилається на те, що у державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні перебуває виконавче провадження №64681745 з примусового виконання виконавчого напису №1786, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 02 березня 2021 року, щодо стягнення з нього на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості у сумі 121817,81 грн.

Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, посилаючись на те, що нотаріусом не було дотримано вимог, передбачених чинним законодавством, а саме нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі незавіреного нотаріально кредитного договору, який не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку, не з`ясував питання щодо безспірності заборгованості безпосередньо з боржником, не переконався, щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості, в зв`язку з чим останній був позбавлений можливості висловити свої заперечення щодо кредитної заборгованості.

Оскільки виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог, встановлених законодавством, та порушує законні права та інтереси, так як сума заборгованості за кредитним договором не є безспірною, та кредитний договір не засвідчений нотаріально, позивач звернувся до суду з позовом для захисту своїх прав.

У встановлений законом строк АТ «Ідея Банк» до суду направив відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. В обґрунтування зазначив, що виконавчий напис вчинено відповідно до діючого законодавства. Зазначив, що 15 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» був укладений договір факторингу №15/11/23, згідно з умовами якого право вимоги до ОСОБА_1 , що виникло на підставі Кредитного договору № Z06.206.73710 від 23 травня 2017 року, відступлено ТОВ «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ». Тобто, пред`явлення позову до незалежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Крім цього, зазначив, що на виконання вимог Переліку АТ «Ідея Банк» надано приватному нотаріусу всі необхідні документи для вчинення ним 15 серпня 2018 року виконавчого напису №1786.

Також, наполягав на тому, що сума кредиту, яку стягнуто за виконавчим написом є безспірною, оскільки боржнику було відомо про кредитну заборгованість, її розмір та структуру, проте станом на день вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, чи раніше, ним не було вчинено жодних дій з метою оскарження сум заборгованості в судовому/позасудового порядку. Наголошував, що ознака безспірності грошового зобов`язання, щодо якого вчинено спірний виконавчий напис, повинна була встановлюватися власне на момент його вчинення.

Щодо вчинення виконавчого напису за договором, який нотаріально не посвідчений. Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14, не визначено моменту з якого втрачає чинність Постанова №662, внаслідок чого така втрачає чинність в загальному порядку, встановленому законом для нормативно-правових актів. Вказане узгоджується з наступним.

Відповідно до пункту 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» із змісту статті 162 КАС України випливає, що у разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень. При цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим.

Зважаючи на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 було саме визнано нечинною Постанову № 662, то вбачається, що така може втратити чинність лише на майбутнє з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття спірного акту.

Разом з тим, резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 не містить відомостей про те, з якого саме моменту втрачає чинність Постанова № 662, внаслідок чого така, як вже вказувалося, втрачатиме чинність в загальному порядку, а саме відповідно до Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 31 липня 2000 року № 32/5.

Так, відповідно до пункту 2 Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості».

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 року № 480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» затверджено «Зміни, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України», згідно з пунктом 1 яких розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», а саме пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, виключено.

Таким чином, спірний виконавчий напис вчинено до втрати чинності Постановою № 662, оскільки така втратила чинність в частині розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 28 квітня 2022 року, тобто з моменту набрання чинності вказаною вище Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 року № 480.

Відтак, вважає, що виконавчий напис № 1786, вчинений 15 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М., є законним та вчиненим з додержанням норм чинного законодавства.

15 жовтня 2024 року судом постановлено ухвалу про заміну неналежного відповідача з АТ «Ідея Банк» на ТОВ Фінансова компанія «СУПЕРІУМ».

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ТОВ Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» в судове засідання свого представника не направив, причини суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. в судове засідання не з`явився, причини суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи.

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляду справи за його відсутності на підставі наявних доказів.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

23 травня 2017 року між позивачем та приватним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладений кредитний договір №Z06.206.73710.

15 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. був вчинений виконавчий напис №1786 про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором від 23 травня 2017 року №Z06.206.73710 у сумі 121817,81 грн.

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за заявою АТ «Ідея Банк» про примусове виконання рішення 02 березня 2021 відкрито виконавче провадження № 64681745 з примусового виконання зазначеного нотаріального напису.

02 березня 2021 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження винесені постанови про арешт майна боржника, яким накладено арешт на все майно, належне боржнику та на його грошові кошти, що містяться на банківських рахунках.

Договір Факторингу № 15/11/23 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» був укладений 15 листопада 2023 року. Відповідно до вказаного договору право вимоги до ОСОБА_1 , що виникло на підставі Кредитного договору № Z06.206.73710 від 23 травня 2017 року, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ».

Вказане також підтверджується Витягом з Додатку №2 до Договору Факторингу №15/11/23 від 15 листопада 2023 року Реєстру боржників №1.

15 жовтня 2024 року судом постановлено ухвалу про заміну неналежного відповідача з АТ «Ідея Банк» на ТОВ Фінансова компанія «СУПЕРІУМ».

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності (частина 1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат».

Цим законом (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»), а також іншими актами законодавства України встановлюється порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, зокрема наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні норми щодо правил та умов вчинення виконавчого напису закріплені у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктом 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Крім цього, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Водночас, стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За аналізом вищевказаних норм слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім цього, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Тому, відповідно до правового висновку Великої палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі 910/10374/17, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

Як вже зазначено судом, оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 15 серпня 2018 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

З боку відповідача не надано до суду жодного належного та допустимого доказу того, що останній звертаючись до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису надав останньому для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку.

Отже на думку суду, в цьому випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не звернув увагу на те, що кредитний договір від 23 травня 2017 року № Z06.206.73710 не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, не переконався належним чином у безспірності заборгованості та її розміру, що підлягає стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається зі змісту статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено факт недотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису вимог передбачених чинним законодавством, а саме нотаріус виніс виконавчий напис на підставі документу не завіреного нотаріально кредитного договору, який не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку, не з`ясував питання щодо безспірності заборгованості безпосередньо з боржником, не переконався щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості, в зв`язку чим останній був позбавлений можливості висловити свої заперечення щодо кредитної заборгованості та надати докази погашення кредитної заборгованості у повному обсязі.

Відповідачем не надано жодного доказу, яким спростовуються обставини, викладені позивачем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.

На підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі частини 6 статті 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №1786 від 15 серпня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «Ідея Банк» від 23 травня 2017 року № Z06.206.73710 у сумі 121817 (сто двадцять одна тисяча вісімсот сімнадцять) грн. 81 коп.

Стягнути з акціонерного товариства «Ідея Банк» () на користь держави, судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ», адреса: Вознесенський узвіз, будинок 23-А, нежитлове приміщення №35А, м. Київ, 04053, ;

третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, адреса: вул. Михайлівська, 6/5,нежилі приміщення в літері В, ІІ поверх, м. Київ, Київської області, 01001;

третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), адреса: вул. Океанівська, 1А, м. Миколаїв, 54052, .

Суддя В.В.Полішко