РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року. м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

з участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Устилузької міської ради Володимирського району Волинської області про визнання права на завершення приватизації та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Устилузької міської ради Володимирського району Волинської області про визнання права на завершення приватизації та визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина за законом на належне їй майно, а саме на земельні ділянки загальною площею 0.12 га, з яких для обслуговування житлового будинку площею 0.10 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0.02 га, що знаходяться на території Устилузької міської ради.

Вищевказані земельні ділянки його матір ОСОБА_2 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак спадщину на вказані земельні ділянки оформити не змогла у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Іларіонової Н.Р., після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу №9/2023, де зазначено, що він є спадкоємцем першої черги за законом.

На даний час виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, проте, приватним нотаріусом Володимирського нотаріального округу Волинської області Іларіоновою Н.Р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим він змушений був звернутися до суду із зазначеним позовом.

Зважаючи на викладене позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на земельні ділянки загальною площею 0.12 га, для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться на території Устилузької міської ради, Володимирського району, Волинської області, які належали ОСОБА_3 , відповідно до рішення Устилузької міської ради Володимир-Волинського району № 7/6 від 19.07.1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування».

Позивач у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в підготовче засідання також не з`явився, подавши суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Враховуючи те, що учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями206,207цьогоКодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Відповідно до статей 12,13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом.

Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з архівного витягу з рішення сесії Устилузької міської ради Володимир-Волинського району від 19 липня 1996 року №7/6 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування", ОСОБА_3 передано безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельну ділянку розміром 0.10 га для обслуговування житлового будинку та 0.02 га для особистого підсобного господарства.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.03.2001 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.06.2001 року, згідно заповіту посвідченого Устилузькою міською радою 25.01.2000 року та зареєстрованого в реєстрі за №1 спадкодавицею зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 вбачається, що позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки - роз`яснення приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Іларіонової Н.Р. від 17.01.2024 року, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою ОСОБА_1 заведено спадкову справу №9/2023. Однак, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено, що в разі відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів, вирішення зазначених питань проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно положень ст. 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 81 ч.1 п. «г» Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено ст. 152 ч. 3 п. «а» Земельного Кодексу України.

Відповідно до ст. 1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно положень ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

При цьому, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Статтею 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Листом Вищого спеціалізованого Суду України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що позивач ОСОБА_1 є єдиною особою, що претендує на спадкове майно після померлої матері ОСОБА_2 , а відтак має право на успадкування всіх прав та обов`язків останнього, тож вимоги про визнання за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки є цілком обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.328,346,1217-1218,1258,1262,1268-1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13,81, 247,258,259 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Устилузької міської ради про визнання права власності на завершення приватизації земельної ділянки - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на земельні ділянки загальною площею 0.12 га, для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться на території Устилузької міської ради, Володимирського району, Волинської області, які належали ОСОБА_3 , відповідно до рішення Устилузької міської ради Володимир-Волинського району № 7/6 від 19.07.1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Володимир-Волинського міського суду Ігор ВІТЕР