н.п.2/599/87/2025
Справа № 599/148/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2025 р.

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого суду судді Іваницького О.Р.

при секретарі Сеньківській З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання припиненим обтяження рухомого майна та виключення запису про обтяження рухомого майна з державного реєстру обтяжень рухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Позивач посилається на те, що 29 вересня 2018 року придбав автомобіль Mitsubishi модель Lancer седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , чорного кольору, право власності на який було за ним зареєстровано 29 вересня 2018 року.

У листопаді 2024 року звернувся до ТСЦ МВС з метою перереєстрації ТЗ за іншою особою. Водночас, під час перевірок відповідно до Порядку №1388, було з`ясовано, що на зазначений транспортний засіб у Держаному реєстрі обтяжень рухомого майна реєстратором Регіональної філії м. Києва та Київської області ДП "Національні інформаційні системи" зареєстровано приватне обтяження №29033218. Відповідно до витягу з ДРОРМ, 24 червня 2021 року зареєстровано приватне обтяження у виді застава рухомого майна, обтяжувачем виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс», документ-підстава договір відступлення від 26 серпня 2020 року, видавник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті ГруПП». Боржником у зобов`язанні є ОСОБА_2 . При цьому, у зазначеному вище витягу, міститься запис про автоматичне вилучення застави рухомого майна, дата реєстрації, 18 жовтня 2013 року.

На момент придбання транспортного засобу вказане обтяження було відсутнє та накладено лише 24 червня 2021 року за ініціативи ТзОВ «Еліт Фінанс», тоді як договір купівлі-продажу між сторонами укладено 29 вересня 2018 року.

Він з ОСОБА_2 не знайомий та в будь - які цивільно-правові відносини не вступав. Таким чином, на належне майно безпідставно накладено приватне обтяження, у зв`язку з чим порушено його майнові права щодо розпоряджання власністю. На підставі вище викладеного просить позов задовольнити.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав в повному обсязі.

Відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс», третя особа ДП «Національні інформаційні системи» про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, у судове засідання не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили, відзив на позовну заяву не надали проте суд вважає, що є достатньо доказів для слухання справи в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 29 вересня 2018 року придбав автомобіль Mitsubishi модель Lancer седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , чорного кольору, право власності на який було за ним зареєстровано 29 вересня 2018 року.

У листопаді 2024 року звернувся до ТСЦ МВС з метою перереєстрації ТЗ за іншою особою. Водночас, під час перевірок відповідно до Порядку №1388, було з`ясовано, що на зазначений транспортний засіб у Держаному реєстрі обтяжень рухомого майна реєстратором Регіональної філії м. Києва та Київської області ДП "Національні інформаційні системи" зареєстровано приватне обтяження №29033218. Відповідно до витягу з ДРОРМ, 24 червня 2021 року зареєстровано приватне обтяження у виді застава рухомого майна, обтяжувачем виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс», документ-підстава договір відступлення від 26 серпня 2020 року, видавник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті ГруПП». Боржником у зобов`язанні є ОСОБА_2 . На момент придбання транспортного засобу вказане обтяження було відсутнє та накладено лише 24 червня 2021 року за ініціативи ТзОВ «Еліт Фінанс», тоді як договір купівлі-продажу між сторонами укладено 29 вересня 2018 року.

Він з ОСОБА_2 не знайомий та в будь - які цивільно-правові відносини не вступав. Позивач стверджує, що він є добросовісним набувачем автомобіля, оскільки на момент придбання транспортного засобу будь-яких обтяжень не було.

Статтею 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( ч. 1ст. 509 ЦК України).

За змістом ч. 1ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зіст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 577 ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до статті 42 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"до Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження.

За змістом п. 2 Порядку ведення державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 (далі - Порядок ведення державного реєстру), державний реєстр обтяжень рухомого майна - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження.

Пункт 4 Порядку визначає, що державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, згідно приписів ст.ст.3,4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувала на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Обтяження поділяються на публічні та приватні, які можуть бути забезпечувальними та іншими договірними.

Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов`язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем.

Отже, обтяження спірного транспортного засобу, зареєстроване 08.11.2019 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, є забезпечувальним.

В свою чергу, як зазначено в ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором.

При цьому, згідно зі ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Разом з тим, ч.3ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що якщо інше не встановлено договором або законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду нерухомого майна.

Згідно з ч.2ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень`реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено законом.

Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк.

Таким чином відповідно до вимог чинного законодавства України, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для скасування державної реєстрації обтяження рухомого майна, посилається на те, що він є добросовісним набувачем транспортного засобу.

Тобто, в розумінні положень ч.1ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», позивач є добросовісним набувачем спірного транспортного засобу, оскільки на час його придбання було відсутнє діюче обтяження (застава рухомого майна) транспортного засобу.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення та припинення правовідношення. Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 79 ЦПК України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

Статтею 41 Конституції України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного «панування» власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

Відповідно д ост. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, положеннями цієї статті закріплюється презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, тобто право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

На підтвердження права власності на спірний автомобіль позивачем надано до суду копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Mitsubishi модель Lancer седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , чорного кольору.

Отже, враховуючи приписи Закону України «Про дорожній рух», а також положення Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, конструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, зі змінами та доповненнями), що регулюють процес реєстрації транспортних засобів у поєднанні з нормами Цивільного кодексу України, що регулюють питання набуття права власності, суд встановив доведення позивачем належними засобами доказування права власності на зазначений транспортний засіб.

Беручи до уваги те, що відповідачем витягу з державного реєстру обтяжень щодо спірного майна станом на дату укладення договору застави від 24 червня 2021 року не надано, суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів, встановив, що на час придбання спірного транспортного засобу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про заборону відчуження вказаного майна. Тобто позивач є добросовісним набувачем майна в розумінні приписів ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст. 388 ЦК України, а тому набув право власності на майно без обтяжень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що внесене 24 червня 2021 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис щодо приватного обтяження № 290332218, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_1 обмежує його права на здійснення ним своїх прав з розпорядження транспортним засобом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 6ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача ТОВ «Еліт Фінанс» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81,259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.. 41 Конституції України, ст..ст.317,321,328, 546,547,576,577 ЦК України, ст..ст. 3,4,9,10,12,43,44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання припиненим обтяження рухомого майна та виключення запису про обтяження рухомого майна з державного реєстру обтяжень рухомого майна задовольнити.

Визнати припиненим приватне обтяження рухомого майна, що зареєстровано 24 червня 2021 року за № 29033218 Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс»( ), об`єктом якого є автомобіль марки Mitsubishi модель Lancer седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля, вид обтяження - приватне обтяження, тип обтяження: застава рухомого майна, відомості про обмеження відчуження: заборона відчуження, обтяжувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс», дата реєстрації обтяження 24 червня 2021 року за № 29033218

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс» (), в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 (тисячу двісті одинадцять) гривень (двадцять) 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Тернопільської апеляційного суду через Зборівський районний суд протягом 30 днів.

Суддя Зборівського

районного суду Іваницький О.Р.