Справа № 2-8329/2010
Провадження № 4-с/201/10/2025
У Х В А Л А

10 лютого 2025 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Куць О.О., за участю секретаря судового засідання Сідельника Є.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зняття арешту.

Ухвалою судді від 04 жовтня 2024 року прийнято скаргу до розгляду та витребувано ідентифікатор доступу до виконавчого провадження, яке було відкрито на підставі виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська у цивільній справі № 2-8329/10 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 722008,70 грн.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилався на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2010 року у справі №2-8329/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №2007-021 від 09 лютого 2007 року у розмірі 722 008,70 грн. Наразі виконавче провадження закінчено, зокрема, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2024 року у справі №202/18132/23 судом зобов`язано Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з всього нерухомого майна ОСОБА_2 , який було накладено вищевказаною постановою. У подальшому, 16 червня 2024 року, він направив до Індустріального ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про зняття арешту з його нерухомого майна, однак, відповіді так і не отримав. Зазначене порушує його права, як власника майна, яке продовжує перебувати під арештом, який вже не є актуальним, а тому він змушений звернутись до суду. Просив зобов`язати Індустріальний ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з належного йому нерухомого майна, який було накладено Індустріальним ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №410/15 від 18 березня 2021 року, державний виконавець Романова О.О., реєстраційний номер обтяження 10957727.

Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_1 , вказував, що вищевказане виконавче провадження було завершено 20 грудня 2011 року відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції на 2011 рік), яка не передбачала зняття з арешту майна, отже державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону (а.с. 44-45).

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надали суду заперечення, в яких вказували, що скаржником не надано доказів повного виконання рішення суду у справі №2-8329/2010 та доказів завершення виконавчого провадження, а тому просила відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Індустріального ВДВС (а.с.61-62).

В судове засідання заявник не з`явився, надав суду заяву про розгляд скарги без його участі, зміст скарги підтримав у повному обсязі.(а.с.87)

Представник Індустріального ВДВС у місті Дніпрі ПМУМЮ (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, суд розглянув скаргу за відсутності сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами згідно ч. 2 ст. 450, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2010 року у справі №2-8329/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №2007-021 від 09 лютого 2007 року у розмірі 722 008,70 грн. (а.с.6-7).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19 серпня 2024 року реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 18 березня 2011 року за №10957727 зареєстровано обтяження у виді арешту нерухомого майна ОСОБА_1 в межах позову - 722008,70 грн. на підставі постанови державного виконавця Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ Романової О.О. про відкриття виконавчого провадження №410/15 від 18 березня 2011 року (а.с.13-14).

За наслідками розгляду скарги ОСОБА_2 , ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2024 року у справі №202/18132/23 судом зобов`язано Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з всього нерухомого майна ОСОБА_2 , який було накладено Індустріальним ВДВС ДМУЮ на підставі постанови про арешт майна боржника № 295/3 від 18.03.2011 року (а.с.8-9).

Вказаною ухвалою суду, яка набрала законної сили встановлено, що заборгованість по кредитному договору № 2007-021 від 09.02.2007 року відсутня та кредит закритий 13.08.2015 року (а.с. 8 зворот).

17 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального ВДВС у місті Дніпрі ПМУМЮ ( м. Одеса) із заявою про зняття арешту з нерухомого майна (а.с.12). Відповідь на вказану заяву відсутня.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України визначено, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2024 року витребувано у Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ідентифікатор доступу до виконавчого провадження, яке було відкрито на підставі виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі № 2-8329/10 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 722008,70 грн.

Як вбачається з відповіді Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавче провадження було закінчено 20 грудня 2011 року відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції на 2011 рік) та виконавче провадження знищено (а.с. 42).

Статтею 50 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на 20 грудня 2011 року) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Повернення виконавчого документа стягувачу на підставі статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час повернення виконавчих документів стягувачу) не встановлювало прямого обов`язку державного виконавця знімати арешт з майна боржника.

Отже дії державного виконавця щодо не зняття арешту з майна боржника були вчинені в межах його повноважень. Наведене спростовує доводи ОСОБА_1 щодо неправомірності дій державного виконавця.

Разом з цим, як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 13.07.2022р. у справі № 2/0301/806/11 застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Заперечуючи проти зняття арешту, кредитор АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що Банк звертався із заявою в порядку ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання у справі №2-8329/2010 та/або щодо видачі дублікату виконавчого документа у разі його можливої втрати.

Як було зазначено вище, що відкрите виконавче провадження щодо ОСОБА_1 відсутнє, його матеріали знищені, жодних виконавчих дій з 20 грудня 2011 року не проводиться, майно останнього перебуває під арештом понад 13 років. Наявність вищевказаного арешту нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 10957727) позбавляє можливості заявника реалізувати свої права, встановлені законодавством.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним скаргу задовольнити частково, зобов`язавши Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з всього нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного в межах позову 722008,70 грн. Індустріальним ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №410/15 від 18 березня 2011 року (державний виконавець Романова О.О.), реєстраційний номер обтяження 10957727.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 260, 353, 447, 451, 452 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про зняття арешту задовольнити частково.

Зобов`язати Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з всього нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного в межах позову 722008,70 грн. Індустріальним ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №410/15 від 18 березня 2011 року (державний виконавець Романова О.О.), реєстраційний номер обтяження 10957727.

В решті скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя Куць О.О.