Справа №519/924/24
Провадження № 2/519/8/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

04.02.2025 м. Південне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.

при секретарі судового засідання Волковій Н.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Сімоненко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про скасування наказу про оголошення догани та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Южного міського суду Одеської області з вищезазначеною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 травня 2024 року наказом т.в.о. Голови правління директором Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» від 09.05.2024 №247-к ОСОБА_2 йому було оголошено догану. При цьому, наказ № 247-к від 09.05.2024 не містить даних, який саме дисциплінарний проступок було вчинено позивачем, не зазначено обставин, тяжкість, шкоду та наслідки вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку. У наказі взагалі відсутні посилання на норми чинного законодавства України та інші локальні нормативно-правові акти.

Окрім того, в наказі правління АТ «ОПЗ» посилається на Витяг з протоколу №66 від 08.05.2024 позачергового засідання, як на підставу оголошення догани, з якого вбачається, що на порядок денний було винесено лише одне питання розгляд акту-припису за результатами перевірки стану охорони праці, виробничої санітарії та пожежної безпеки залізничного цеху АТ «ОПЗ». Питання, щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення на порядок денний позачергового засідання правління АТ «ОПЗ», яке відбулося 08.05.2024, не виносилося.

Згідно Акту-припису від 07.05.2024 встановлено строк його виконання до 30.05.2024. Таким чином, в період 07.05.2024 по 30.05.2024 були відсутні достатні правові підстави для ухвалення будь-яких рішень з дисциплінарних питань.

Позивач вважає, що правління АТ «ОПЗ» ухвалює безпідставні рішення та видає незаконні накази виключно з мотивів упередженого ставлення до нього, як до заслуженого працівника та ветерана праці АТ «ОПЗ».

10.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до т.в.о. Голови правління директора АТ «ОПЗ» Ковальського Ю.В. із заявою про скасування наказу № 247-к від 09.05.2024, але відповіді так і не отримав.

Зважаючи на те, що станом на 31.05.2024 правління АТ «ОПЗ» не повідомило позивача про результати розгляду заяви про скасуванню наказу він звернувся до комісії по трудових спорах АТ «ОПЗ».

Листом АТ «ОПЗ» від 10.06.2024 позивача було повідомлено, що комісія з трудових спорів не діє у зв`язку з відсутністю повного складу членів комісії.

18.06.2024 позивач повторно звернувся до правління АТ «ОПЗ» з заявою про скасування наказу № 247-к від 09.05.2024, нащо отримав відмову в якій зазначено, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене ОСОБА_1 в порядку, встановленому чинним законодавством.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 04.07.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 15.07.2024 відкрито провадження у даній справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

15.08.2024 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

16.09.2024 позивач надіслав відповідь на відзив, згідно якого просить задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 10.10.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті.

19.11.2024 ухвалою Южного міського суду Одеської області клопотання ОСОБА_1 про залучення співвідповідача та виклик свідків залишено без розгляду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та зазначив, що керівництво заводу переслідує його через активну та викривальну позицію. Позивач систематично звертався до керівництва заводу з проханням вирішити нагальні кадрові та фінансові питання залізничного цеху, однак належного реагування не було. Свою вину у вчиненні дисциплінарного проступку не визнавав і не визнає.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та зазначила, що догана винесена з дотриманням чинного законодавства. Недоліки у роботі були встановлені актом АТ «Укрзалізниця» і більшість зауважень можна було виконати, незважаючи на недостатнє фінансування.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 (член правління) пояснив, що у жовтні 2023 року був призначений на посаду директора з комерційної діяльності та логістики АТ «ОПЗ». В грудні місяці почались складнощі на заводі, насамперед у взаємовідносинах з Одеською укрзалізницею, яка мала нарікання щодо роботи залізничного цеху. Укрзалізницею був складений комісійний акт, розглянувши який на правлінні було прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення. Акт умовно складається із трьох складових: 1) стан залізничних колій і залізничного господарства; 2) робота з документами; 3) наявність і забезпечення персоналом.

Свідок зазначив, що дисциплінарний проступок ОСОБА_1 полягає в систематичному порушенні і бездіяльності в роботі залізничного цеху по забезпеченню і виконанню ним своїх посадових обов`язків. На засіданні питання розглядалось комплексно, які саме пункти посадових обов`язків (порушення) розглядались свідок не пам`ятає. ОСОБА_3 підтвердив, що переписка з кадрових питань (кадрового забезпечення залізничного цеху) із ОСОБА_1 дійсно велась.

Свідок ОСОБА_2 директор з персоналу член правління АТ «ОПЗ» в судовому засіданні пояснив, що в лютому місяці відбулась перевірка залізниці з питань діяльності залізничного цеху (далі ЗЦ), який очолює відповідач. Було виявлено ряд суттєвих прорахунків і порушень в роботі ЗЦ та складено відповідний акт, після чого ОСОБА_3 було зроблено доповідь керівнику підприємства та членам правління. Після того як ОСОБА_1 вийшов з лікарняного одразу було ініційовано засідання правління, де було розглянуто акт укрзалізниці, пояснення ОСОБА_1 , заслухано ОСОБА_3 та членами правління прийнято рішення про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани. ОСОБА_2 , виконуючи обов`язки голови правліня, виніс відповідний наказ.

Свідок не пам`ятає чи на правлінні розглядався акт чи питання притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Свідок вважає, що хоча і виявлені порушення допущенні не особисто ОСОБА_1 , відповідно до своїх посадових обов`язків він повинен був здійснювати контроль за роботою своїх підлеглих.

Також свідок зазначив, що ОСОБА_1 було допущено ряд організаційних прорахунків. Саме за відсутність дієвого контролю йому оголошено дисциплінарне стягнення. Який саме пункт посадових обов`язків він порушив не було зазначено, оскільки в наказі це немає зазначатись, для цього є інші матеріали. ОСОБА_1 допустив бездіяльність. Його попередні заслуги під час накладення дисциплінарного стягнення не враховувались, яка ним завдана шкода свідок відповісти не може, оскільки це питання не до нього.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного.

Позивач ОСОБА_1 працює на посаді начальника залізничного цеху в Акціонерному товаристві «Одеський припортовий завод».

27.02.2024 АТ УКРЗАЛІЗНИЦЯ було складено акт комісійного обстеження під`їзної колії ПАТ Одеський припортовий завод та виявлено недоліки в функціонуванні (Т.1, а.с.256).

Відповідно до листа АТ «ОПЗ» (без реєстраційного номера та дати) на ім`я начальника станції Чорноморська, згідно акту комісійного обстеження під`їзної колії ПАТ «Одеський припортовий завод» від 27.02.2024 усі недоліки, які потребують організаційних заходів усунені, з причетними працівниками проведено профілактичну роботу з недопущення подібних зауважень надалі. Зауваження, що потребують укомплектування штату та закупівлі необхідних матеріалів, залізничним цехом самостійно вирішити неможливо, для вирішення цих питань надано пропозиції на розгляд вищого керівництва. (Т.2, а.с.10).

20.03.2024 АТ «ОПЗ» видано наказ № 64 про призначення службового розслідування щодо з`ясування фактів невиконання чи неналежного виконання своїх посадових обов`язків з боку начальника залізничного цеху Юрія Сандалюка, у зв`язку з виявленими недоліками, вказаними в Акті комісійного обстеження під`їзної колії АТ «Одеський припортовий завод» від 27.02.2024 (Т.1, а.с.255).

05.04.2024 ОСОБА_1 надав письмові пояснення згідно наказу №64 від 20.03.2024 про призначення службового розслідування щодо з`ясування фактів вказаних в Акті комісійного обстеження під`їзної колії АТ Одеський припортовий завод від 27.02.2024 (Т.1, а.с.211).

07.05.2024 т.в.о. Голови Правління директором АТ «ОПЗ» затверджено АКТ ПРИПИС за результатами перевірки стану охорони праці, виробничої санітарії і пожежної безпеки в залізничному цеху. Комісією ІІІ ступеня контролю охорони праці, виробничої санітарії та пожежної безпеки відповідно до наказу по АТ «ОПЗ» від 20.03.2024 № 64 проведено позапланову комплексну перевірку залізничного цеху, в ході якої виявлено порушення норм і правил охорони праці, експлуатації обладнання, пожежної безпеки, виробничої санітарії та ін. Комісією запропоновано усунути виявлені порушення та недоліки і про хід виконання акту-припису надати повідомлення у відділ охорони праці і техногенно-екологічної безпеки до 30.05.2024. Тобто оспорюваний наказ про накладення дисциплінарного стягнення винесено до надання відповідного повідомлення (Т.1, а.с.5).

Як вбачається з витягу з протоколу № 66 позачергового засідання правління АТ «ОПЗ» від 08.05.2024, ураховуючи висновки наведені Акті-приписі за результатами перевірки стану охорони праці, виробничої санітарії та пожежної безпеки залізничного цеху від 07.05.2024, правлінням ухвалено накласти на начальника залізничного цеху АТ «ОПЗ» ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани (Т.1, а.с.35).

Наказом № 247-к від 09.05.2024 ОСОБА_1 начальнику залізничного цеху, за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, оголошено догану (підстава: протокол № 66 від 08.05.2024 позачергового засідання Правління «ОПЗ») (Т.1, а.с.4).

10.05.2024 ОСОБА_1 звернувся із заявою на ім`я директора АТ «ОПЗ» Ковальського Ю.В., в якій зокрема зазначив, що ніхто не відбирав у нього пояснень та просив скасувати даний наказ (Т.1, а.с.37).

31.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до комісії по трудових спорах із заявою, в якій зазначив, що в порушення вимог ч. 1 ст. 149 КЗпП України роботодавець до застосування дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани не зажадав від нього жодних пояснень. В порушення вимог ч. з ст. 149 КЗпП України в наказі від 09.05.2024 № 247-к про оголошення догани взагалі не вказано, який саме дисциплінарний проступок було вчинено, не зазначено, за яких обставин нібито було вчинено дисциплінарний проступок, не визначена тяжкість нібито вчиненого дисциплінарного проступку і не встановлено, яка саме шкода заподіяна, та які саме наслідки настали внаслідок нібито вчинення дисциплінарного проступку. Окрім того, в наказі про оголошення догани взагалі відсутні посилання на норми чинного законодавства України та інші локальні нормативно-правові акти, що свідчить про очевидну незаконність цього наказу та вочевидь упереджене ставлення до позивача (Т.1, а.с.38).

Дирекція АТ «ОПЗ» листом № 1092 від 10.06.2024 повідомила ОСОБА_1 , що на поточний час комісія по трудових спорах на АТ «ОПЗ» не діє, оскільки 4 її члени вибули із комісії по причині звільнення їх з роботи. Нові члени до КТС не вибиралися, оскільки на період дії воєнного стану в країні, на АТ «ОПЗ» не скликалися загальні збори трудового колективу (Т.1, а.с.40).

18.06.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся до директора АТ «ОПЗ» із заявою про скасування наказу № 247-к (Т.1, а.с.43).

Дирекція АТ «ОПЗ» листом № 1259 від 25.06.2024 повідомила ОСОБА_1 , що дисциплінарне стягнення було застосовано відповідно до трудового законодавства, підстав для скасування наказу № 247-к не встановлено та роз`яснено ОСОБА_1 , що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене у порядку, встановленому чинним законодавством (Т.1, а.с.47).

За попередню роботу позивач має відзнаки та нагородження (Т.1, а.с.44-50).

Таким чином судом встановлено, що між сторонами виник спір з трудових правовідносин. Вимоги позивача стосуються порушення його трудових прав, зокрема щодо правомірності притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно із ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх посадових обов`язків.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Згідно з частиною четвертою статті 149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які стали підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку (зокрема, в постанові від 07.06.2023 у справі № 705/985/22).

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Зміст рішень, прийнятих відповідною посадовою особою, а також порядок їх ухвалення мають ґрунтуватися на законі.

Роботодавець при виконанні адміністративних повноважень повинен діяти лише в чітко окреслених межах. Він не має діяти упереджено або його дії не мають сприйматися як такі.

Отже при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Факт вчинення дисциплінарного проступку має бути належним чином зафіксований за допомогою актів, довідок, доповідних записок тощо.

З аналізу норм трудового права, що регулює дані правовідносини, зокрема порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, слід дійти висновку, що для правомірного притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника і які прямо випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку та пов`язані з ним, та прямо на нього покладені; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків як проступок має бути винним і не пов`язаним з поважними причинами; для накладення дисциплінарного стягнення має бути встановлена подія (проступок) і обов`язково вина працівника, і дані обставини (подія і склад порушення) мають бути доведені саме роботодавцем, є неприпустимим перекладення на працівника обов`язку по доказуванню своєї невинуватості. Щодо процедури застосування дисциплінарного стягнення працівнику має бути надана можливість дати письмові пояснення; для надання пояснень працівник повинен знати конкретно, за який проступок він притягається до дисциплінарної відповідальності.

У постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 461/8132/17 також сформульовано висновок щодо застосування норм права, з якого вбачається, що у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість.

Для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

За приписами статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників.

У постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 219/2474/19 (провадження № 61-10005св20) зроблено висновки про те, що під порушенням трудової дисципліни потрібно розуміти винне, протиправне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Вина як одна з ознак порушення трудової дисципліни є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Отже, догана є заходом дисциплінарного стягнення за вчинений працівником дисциплінарний проступок (порушення трудової дисципліни чи правил внутрішнього трудового розпорядку). Підставою застосування дисциплінарного стягнення є вчинення працівником протиправного, винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права. Дисциплінарним проступком є винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Водночас саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинно містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин, а дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини працівника, а також бути застосованим тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини працівника.

Вказані висновки підтверджуються постановою Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 821/935/16, у якій вказано, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

За обставинами справи встановлено, що роботодавець виявив певні порушення та недоліки у роботі підпорядкованого позивачу підрозділу. Разом з цим, матеріали справи, зокрема, наказ про оголошення догани № 247-к від 09.05.2024, протокол № 66 від 08.05.2024, АКТ ПРИПИС від 07.05.2024 не містять доказів причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 і порушенням або неналежним виконанням покладених саме на нього трудових обов`язків. При цьому, АКТ ПРИПИС від 07.05.2024 містить результати перевірки всього залізничного цеху з питань виконання законодавчих та нормативно-правових актів України.

Наказ № 247-к від 09.05.2024 про оголошення ОСОБА_1 догани не містить нормативного обгрунтування, тобто посилання на статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення не зазначено, в чому конкретно полягає неналежне виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, тобто наказ не містить фактичних обставин, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Відсутні такі дані і у протоколі позачергового засідання Правління АТ «ОПЗ» № 66 від 08.05.2024, на який роботодавець посилається, як на підставу винесення наказу про оголошення догани.

Також суд враховує, що наказом АТ «ОПЗ» № 64 від 20.03.2024 з метою з`ясування обставин невиконання чи неналежного посадовими особами залізничного цеху покладених на них посадових обов`язків було створено комісію у визначеному складі, однак АКТ-ПРИПИС, який було розглянуто на позачерговому засіданні Правління АТ «ОПЗ» (протокол № 66 від 08.05.2024 на підставі якого було винесено наказ про оголошення догани), складено іншою комісією, повноваження якої належним чином не підтвердженні.

Таким чином, оспорюваний позивачем наказ про оголошення догани, винесений відповідачем на підставі не підтвердженого належними доказами акту-припису, роботодавцем не з`ясовано та не встановлено конкретних обставин вчинення дисциплінарного проступку, не встановлено причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і неналежним виконанням покладених на ОСОБА_1 посадових обов`язків, у наказі про оголошення догани відсутні посилання на конкретні частини, пункти, статті нормативно-правових актів (законів, правил внутрішнього трудового розпорядку, посадової інструкції, тощо), які були порушені працівником, без визначення наявності чи відсутності ступеня тяжкості вчиненого, наявності чи відсутності заподіяної діями чи бездіяльністю працівника шкоди, без визначення усіх обставин події, яка була кваліфікована керівником саме як дисциплінарний проступок.

Отже, враховуючи, що відповідачем не доведено неналежного виконання позивачем ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, не доведено елементів складу дисциплінарного проступку, керуючись принципом презумпції невинуватості, який діє в трудовому праві, згідно з яким не можна притягнути працівника до дисциплінарної відповідальності, доки роботодавцем не доведена його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість, а при відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, суд дійшов висновку про відсутність підстави для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді догани, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних - душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що відповідно до ст.237-1КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Тобто, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12.07.2007).

Окрім цього, Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти російської федерації» зазначив, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом.

Відповідно до п. 9 Постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 290505,62 грн.

З огляду на викладене, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення компенсації за спричинену відповідачем моральну шкоду, завдану позивачу внаслідок незаконного оголошення догани, оскільки позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження порушення його прав у сфері трудових відносин, яке призвело до погіршення стану його здоров`я, моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а також позивачем доведено наявність причинного зв`язку між моральною шкодою і незаконним наказом відповідача.

Разом з тим, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, знаходить суму моральної шкоди у розмірі 290505,62 грн завищеною та такою, що не відповідає ступеню понесених позивачем моральних страждань, а тому вважає за необхідне в цій частині позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 5000,00 грн, що буде належною сатисфакцією понесених душевних страждань.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № СВ08505835/1 від 25.06.2024 позивач сплатив судовий збір 1211,20 грн, який підлягає стягненню з відповідача.

Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН3832037 від 11.07.2024 позивачем було сплачено 2905 грн 10 коп. судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги наведені норми закону і те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору в пропорційному відношенні до задоволених вимог у розмірі 1261,20 грн: 1211,20 + 50 (5000 х 2905,10 : 290505,62).

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 3, 12, 81, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про скасування наказу про оголошення догани та відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Скасувати наказ Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» від 09 травня 2024 року № 247-к про оголошення догани ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» на користь ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач АТ «Одеський припортовий завод», місцезнаходження за адресою: 65481, Одеська обл., м. Південне, вул. Заводська, 3, .

Дата складання повного судового рішення та його проголошення 13.02.2025 о 16.45 год.

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ