Справа № 130/3116/24
Провадження № 22-ц/801/660/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач :Оніщук В. В.
УХВАЛА

13 лютого 2025 рокуСправа № 130/3116/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді-доповідача Оніщука В. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року,

встановив:

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року позов ПАТ «СК «Уніка» було задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача суму шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 98 330,53 грн, вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 06 лютого 2025 року подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, вирішити питання судових витрат.

13 лютого 2025 року із суду першої інстанції на виконання ухвали апеляційного суду від 07 лютого 2025 року надійшли матеріали справи.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявляє клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Як на підставу звільнення відповідач покликається на те, що розмір його пенсії становить 2 361 грн, розмір його доходу за попередній рік складає 28 332 грн та складається із суми пенсійних виплат. Таким чином розмір судового збору перевищує п`ять відсотків його річного доходу. Окрім того ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи.

Розглянувши вказане клопотання, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (із змінами і доповненнями).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Подаючи позов у 2024 році, позивач як юридична особа заявляв одну вимогу майнового характеру.

Відповідно до підпункту першого пункту першого частини другої статті 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, з урахуванням заявленої ціни позову у розмірі 98 330,53 грн, прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2024 році, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у розмірі 3 028 грн, позовна заява мала бути оплачена судовим збором у розмірі 3 028 грн.

За правилами підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 слід сплатити 4 542 грн судового збору.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою цієї статті з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, у випадку якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

Відповідно до статті 12 ЦПК України особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» від 26 липня 2005 року).

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Відповідно до довідки ГУ ПФ у Вінницькій області №445/0200-0208-07 від 05 лютого 2025 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої з серпня 2024 року по січень 2025 року склав 14 166 грн.

Проте апеляційний суд виснує, що надана ОСОБА_1 довідка не є достатніми доказами на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законом розмірі, оскільки не відображає у повній мірі майновий стан особи.

Інших доказів, які б свідчили про майновий стан ОСОБА_1 , зокрема, довідки податкового органу про розмір його річного доходу за попередній календарний рік, виписки з банківських рахунків, він суду не надав.

Водночас те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи відповідно до ЗУ «Про судовий збір» не є підставою для звільнення його від сплати судового збору.

З огляду на викладене клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи викладене, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та позбавлення доступу до правосуддя, подану апеляційну скаргу слід залишити без руху для усунення її недоліків, а саме:

- надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору або його зменшення, відстрочення або розстрочення сплату судового збору, відповідно до закону.

Реквізити для сплати судового збору:

отримувач: ГУК у Він. обл./м. Вінниця/ 22030101

,

Банк: Казначейство України (ЕАП)

МФО: 899998

рахунок № UA0002856.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, 356, 357, 358 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2024 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання зазначених вимог у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук