ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/24/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року Дарницький районний суд м. Києві в складі

головуючого судді Колесника О.М.

присяжних Малютіна Р.П.,

Малишева П.П.

при секретарях Малишенко С.В.,

Дядейко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Дарницького районного у м. Києві відділу реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення фізичної померлою,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, солдата стрільця-снайпера штурмового відділення, штурмового взводу штурмової роти штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 10-00 годин в районі населеного пункту Іванівське, Донецької області, координати місця події: НОМЕР_5 під час виконання ним обов`язків військової служби по захисту і обороні України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України померлим.

Оголошення ОСОБА_3 померлим заявнику потрібно для реалізації її прав.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав дану заяву та просив суд оголосити ОСОБА_3 померлим з підстав викладених у заяві.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Дарницького районного у м. Києві відділу реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явилася, надіславши пояснення за заяву, у якій просила суд відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що відповідно до частини другої статті 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Частиною першою статті 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Враховуючи поняття та визначення строків, що встановлені цивільним законодавством України, можна дійти висновку, що частина друга статті 46 ЦК України визначає строк, зі спливом якого особа може бути оголошена померлою. Цей строк може бути загальним (два роки), або спеціальним (шість місяців) і пов`язується з настанням відповідної події - моментом закінчення воєнних дій. Тобто, у частині другій статті 46 ЦК України законодавець чітко визначив, з настанням якої події пов`язаний початок перебігу строку, коли суд може оголосити фізичну особу померлою, а саме день закінчення воєнних дій. У зв`язку з тим, що воєнні дії на території України тривають, відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, тому звернення заявника до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним і виключає можливість визнання особи померлою в порядку ч. 2 ст. 46 ЦК України.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_3 від 12 грудня 1975 року (а.с.10).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 та який діє на даний час.

07 травня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був мобілізований до лав Збройних Сил України та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , що підтверджує витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 07.05.2022 р. № 55 (а.с. 12).

В подальшому, ОСОБА_3 було направлено для проходження військової служби у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , де він в період з 22.07.2023 року по 10.02.2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 №8107 від 21 вересня 2023 року (а.с.14).

16 лютого 2023 року заявник звернулася до Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві з заявою щодо вжиття заходів стосовно розшуку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був мобілізований для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , на підставі чого відкрито кримінальне провадження №0000681 від 17.02.2023 року, що підтверджує витяг з ЄРДР (а.с.23).

13 лютого 2023 року адресу ОСОБА_1 надійшло сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, що солдат військової служби за мобілізацією ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10.02.2023 року зник безвісти в районі населеного пункту Іванівське, Донецької області, гідно виконуючи свій військовий обов`язок та залишився вірний присязі під час оборони держави (а.с. 22).

Крім того, з витягу наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 891 від 13.03.2023 року «Про результати проведеного службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 » вбачається, що службове розслідування щодо встановлення причин і умов відсутності на військовій службі солдата ОСОБА_3 завершеним та вважати, що стрілець - снайпер ІНФОРМАЦІЯ_6 військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 зник безвісти 10 лютого 2023 року в районі населеного пункту Іванівське, Донецької області під час виконання бойового завдання (а.с 15-18).

Вирішуючи заяву, суд застосовує наступні норми законодавства.

Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305, 309 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305, 309 ЦПК України).

Заявник для захисту своїх прав звернулася до суду про оголошення особи померлою.

Обраний заявником спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі №204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).

Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців.

Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, тобто матеріально-правовий зв`язок, або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою їй необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації права на здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_3 органом реєстрації актів цивільного стану та на оформлення спадкових прав та належних соціальних виплат.

Відповідно до ст.47ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених у заяві заявником, вони об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Згідно з ч. 3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим.

Оскільки, матеріали справи дають можливість встановити день вірогідної смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то оголосити його померлим слід з ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З огляду на вказане подана заява підлягає задоволенню.

Ураховуючи викладене, на підставі ст. 46 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 305, 307, 308 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), військовослужбовця, солдата стрільця-снайпера штурмового відділення, штурмового взводу штурмової роти штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 10-00 годин в районі населеного пункту Іванівське, Донецької області, координати місця події: НОМЕР_5 під час виконання ним обов`язків військової служби по захисту і обороні України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України померлим

Датою смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), військовослужбовця, солдата стрільця-снайпера штурмового відділення, штурмового взводу штурмової роти штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 вважати 10.02.2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13.02.2025 року.

Суддя :

Присяжні: 1) 2)