Провадження № 2-о/750/93/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Косенка О.Д.,

секретар судового засідання - Веремій А.С.,

за участю заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи - представника ІНФОРМАЦІЯ_1 Піддубка Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 750/18093/24 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2024 року ОСОБА_1 (далі - заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Заінтересованою особою заявник визначила ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - заінтересована особа).

Заява мотивована тим, що заявниця перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 . Вони проживали разом, були пов`язані спільним побутом.

ОСОБА_2 06.06.2022 був мобілізований до Збройних Сил України та перебував у зоні бойових дій. 11 січня 2023 року матір ОСОБА_2 отримала сповіщення заінтересованої особи про те, що під час виконання бойового завдання на непідконтрольній Україні території в м. Соледар Донецької області із ОСОБА_2 втрачено зв`язок та він вважається безвісно відсутнім під час захисту Вітчизни.

Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідне заявнику для отримання можливості розшуку безвісти зниклого, комунікації з органами військового управління, звернення з офіційними заявами про отримання виплат та пільг, передбачених законодавством щодо соціального захисту членів сім`ї загиблих захисників України.

Заявниця просила встановити факт її спільного проживання із ОСОБА_2 . На підтвердження обставин, які підлягають з`ясуванню судом, просила викликати в судове засідання свідків.

Ухвалою суду від 31.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено її розгляд на 29.01.2025 з викликом заявника заінтересованої особи та свідків.

Від заявниці 06.01.2025 електронною поштою надійшла заява про розгляд справи без її участі, у зв`язку з перебуванням разом із дітьми за кордоном. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

В судове засідання 29.01.2025 з`явився представник заінтересованої особи Піддубко Є.Д.

Ухвалою суду, яку занесено до протоколу судового засідання, 29.01.2025 у зв`язку з необхідністю повторного виклику свідків та підготовки заінтересованою стороною клопотання про виклик додаткових свідків, оголошено перерву до 21.02.2025.

Через канцелярію суду 30.01.2025 надійшло клопотання представника заінтересованої особи про виклик у судове засідання в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Також 31.01.2025 через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» надійшли клопотання заявниці про участь її у розгляді справи в режимі відеоконференції та про виклик до суду для допиту у якості свідка ОСОБА_4 .

Заявниця ОСОБА_1 прийняла участь у розгляді справи 21.02.2025 в режимі відеоконференції.

У судове засідання 21.02.2025 представник заінтересованої особи не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчить розписка з підписом уповноваженої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою суду, яку занесено до протоколу судового засідання, в судовому засіданні 21.02.2025 клопотання заінтересованої особи та заявниці задоволено, здійснено виклик свідків.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.02.2021 у справі № 750/556/21, яке набрало законної сили 30.03.2021, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 47).

Відповідно до інформації Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.01.2025 № 62/53-10-25-33.23/33.23, актові записи про шлюб ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також про шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в Архіві відсутні.

За твердженням заявниці, вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З червня 2021 по червень 2022 вони постійно проживали разом у квартирі АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, були пов`язані спільним побутом.

Відповідно до складеного головою ОСББ «Льотна 3В» за участі свідків акту про фактичне проживання від 15.12.2024 (а.с. 8 зворот), заявниця з червня 2021 по червень 2022 проживала у квартирі АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

06 червня 2022 року ОСОБА_2 був мобілізований до Збройних Сил України та перебував у зоні бойових дій. Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2022 ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації 06.06.2022 та з 12.07.2022 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 9).

11 січня 2023 року матір ОСОБА_2 отримала сповіщення заінтересованої особи про те, що під час виконання бойового завдання на непідконтрольній Україні території в м. Соледар Донецької області із ОСОБА_2 втрачено зв`язок та він вважається безвісно відсутнім під час захисту Вітчизни (а.с. 7 зворот, 8). Вказане сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законом порядку.

Оскільки згідно з п. 7 «Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 заявниця входить до переліку членів сімей військовослужбовців, яким здійснюється виплата грошового забезпечення, вона звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_7 за отриманням акту розслідування стосовно зникнення ОСОБА_2 , де їй було запропоновано встановити факт спільного проживання як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу однією сім`єю.

Факт постійного спілкування та відносин, притаманних для подружжя, підтверджується листуванням заявниці та ОСОБА_2 , а також їхніми спільними фотознімками, збереженими у мобільному телефоні заявниці (а.с. 10 зворот - 25).

Зі змісту листування у месенджері «Вайбер» в мобільному телефоні також вбачається, що заявниця вживала заходів щодо отримання інформації про обставини безвісного зникнення ОСОБА_2 та щодо можливого його місця перебування. В анкеті, заповненій у месенджері «Вайбер» заявниця вказана як дружина ОСОБА_2 (а.с. 17 зворот, 18). З переписки від 01.04.2024 з військовослужбовцем ОГЦВС в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_2 у відомостях, які надавав до в/ч НОМЕР_1 вказав заявницю як дружину (а.с.17).

Також у матеріалах справи наявні скрин-шоти транзакцій щодо перерахування ОСОБА_2 значних сум коштів на картковий рахунок заявниці у період проходження ним військової служби в Збройних Силах України з липня 2022 по грудень 2022.

Листом від 13.03.2023 № 848/01/2023 за підписом голови правління «Громадської організації «Український центр захисту прав людини» Людмили Денисової заявницю повідомлено, що військовослужбовця ОСОБА_2 включено до реєстру Національного інформаційного бюро, однак його перебування в полоні не підтверджено (а.с. 20).

Заявниця в режимі відеоконференції повідомила суду, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, викладені у заяві факти та доводи відповідають дійсності. Також підтримала своє клопотання про допит свідка ОСОБА_4 .

Представник заінтересованої особи в суді проти задоволення заяви заперечив, вказав, що у даному випадку може мати місце спір про право, а тому справа підлягатиме розгляду у порядку позовного, а не окремого провадження. З метою з`ясування цієї обставини клопотав про виклик у судове засідання та допит близьких родичів ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення заявниці та представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що заявниця є подругою свідка. З літа 2021 року заявниця спільно проживала із ОСОБА_2 однією сім`єю у квартирі, що належала заявниці. У цій квартирі вони спільно робили ремонт, купували меблі. У ОСОБА_10 були гарні стосунки із дітьми заявниці, особливо із старшим сином. Він поводив себе з ними як батько, допомагав робити шкільні домашні завдання. Також заявниця та ОСОБА_11 разом їздили відпочивати. Після початку вторгнення російської федерації до України ОСОБА_10 мобілізували до Збройних сил України. Під час нетривалої відпустки він мав намір одружитися із заявницею, проте не встиг. Приблизно через три тижні після повернення його до військової частини стало відомо про його безвісне зникнення під час виконання бойового завдання. Зі слів заявниці, до неї телефонував військовослужбовець Збройних Сил України, який проходив військову службу разом з ОСОБА_2 та повідомив, що під час виконання бойового завдання, вони потрапили під обстріл та ОСОБА_10 засипало грунтом. Також свідок вказала, що у заявниці були гарні стосунки із матір`ю та сестрою ОСОБА_10 . Колишній чоловік заявниці, батько її дітей, участі у вихованні та забезпечення дітей не приймав, аліменти на їх утримання не сплачував. На даний час заявниця із дітьми перебуває у Німеччині.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона є сусідкою заявниці по будинку. Її діти товаришують із дітьми заявниці. У заявниці не склалося життя з першим чоловіком та вони розлучилися. Від своїх дітей вона дізналася, що у заявниці з`явився чоловік, який постійно з нею проживає, веде спільне господарство, виховує дітей заявниці. Також він часто пригощав дітей свідка продуктами харчування. Свідок періодично зустрічалася з цим чоловіком, якого звали ОСОБА_14 , у місцях загального користування будинку та на вулиці. Свідок може підтвердити, що ОСОБА_14 постійно проживав у квартирі, що належить заявниці, близько року до його мобілізації до лав Збройних Сил України.

За клопотанням заінтересованої особи в судове засідання для допиту в якості свідків викликано батьків ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_3 до суду не з`явився.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_2 . Її син у шлюбі ніколи не перебував, проживав з батьками по АДРЕСА_2 , де й був зареєстрований. Син ОСОБА_2 влітку 2022 року був мобілізований до Збройних Сил України, звідки на початку 2023 року прийшло повідомлення про його безвісне зникнення під час виконання обов`язків по захисту Вітчизни на території Донецької області. Приблизно за 2 роки до мобілізації син почав проживати у цивільному шлюбі з заявницею по АДРЕСА_3 . Під час спільного проживання сина та заявниці, зі слів сина, а також за власними спостереженнями свідка, вони поводили себе як чоловік та дружина, стосунки у них були теплі, родинні. Свідок сприймала заявницю як дружину сина, особливо тісно вони почали спілкуватися після його безвісного зникнення. Також свідок пояснила, що у неї із заявницею ОСОБА_1 не існувало та не існує жодних спорів. Також свідок вказала, що усвідомлює, що у випадку встановлення факту перебування її сина та заявниці у фактичних шлюбних відносинах, заявниця отримає права на виплати від держави та соціальні пільги, пов`язані із статусом сина як безвісти зниклого під час виконання обов`язків по захисту Батьківщини. Проти отримання заявницею таких виплат і пільг не заперечує, потенційного виникнення спору щодо них із заявницею у майбутньому не припускає.

Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом, зокрема проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (п. 5).

Суд зазначає, що позасудовий порядок встановлення указаного факту чинним законодавством не передбачений.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2020 року у справі № 644/6785/18 зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Позивач належним чином обгрунтувала мотиви звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту та юридичні наслідки його встановлення. Зокрема заявниця вказала, що встановлення цього факту надасть їй змогу повноцінно займатися пошуками чоловіка, належним чином комунікувати з органами військового управління, офіційно подавати заяви до уповноважених органів щодо його розшуку та реалізувати соціально - економічні права, зокрема пов`язані з отриманням соціальних виплат, субсидій, оскільки вона матиме право на отримання пенсії (матеріальної допомоги) та пільг в установленому законом порядку відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність, допустимість і достатність таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці .

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Факт реєстрації місця проживання жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2023 року у справі № 543/563/22).

Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру, анкети, квитанції, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Суд вважає, що факти спільного проживання заявниці та ОСОБА_2 , ведення ними спільного господарства, виховання дітей заявниці, несення спільних витрат, які вказують на існування фактичних сімейних відносин, повністю підтверджуються дослідженими судом письмовими матеріалами справи, а також показаннями свідків.

Суд не погоджується з доводами заінтересованої особи щодо неправильно обраного заявницею способу захисту шляхом звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження, оскільки судом не виявлено осіб, які б перебували у спірних правовідносинах із заявником, пов`язаних із встановленням факту проживання заявниці та ОСОБА_2 однією сім`єю без шлюбу, а також відсутні підстави стверджувати, що такий спір виникне в майбутньому.

Відповідно до Закону України до пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», із змінами внесеними Законом від 8 жовтня 2024 року № 3995-IX, до першої черги осіб, які мають право отримувати у рівних частинах 50% від грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця віднесено дружину, неповнолітніх дітей (або дітей з інвалідністю будь-якого віку) та батьків.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 , яка відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 61) є матір`ю ОСОБА_2 , існування із заявницею спору, пов`язаного з виплатами та пільгами у разі встановлення факту спільного проживання заявниці та ОСОБА_2 , як на даний час, так і потенційне його виникнення у майбутньому, заперечила.

Батько ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, про ймовірне існування спору між ним та заявницею будь-які відомості у суду відсутні.

Інших осіб, які належать до першої черги отримувачів грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця, судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП № НОМЕР_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП № НОМЕР_4 , починаючи з червня 2021 року по час його безвісного зникнення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП № НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Повне рішення проголошено 24.02.2025.

Суддя О.Д.Косенко