Справа № 346/769/25
Провадження № 2-н/346/45/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сольський В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою про видачу судового наказу.

Дослідивши заяву, подані документи, отриману судом інформацію про зареєстроване місце проживання боржника, вважаю за необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Так, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ч. 1 ст. 160 ЦПК України).

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Крім того, згідно п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Заявниця звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, однак не надала доказів, що малолітній ОСОБА_3 проживає з нею.

В заяві ОСОБА_1 вказала, що зареєстрована за адресою: м. Чугуїв, Харківської області, фактично проживає в АДРЕСА_1 , що також не підтверджено будь-якими доказами.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 5 ст.165 ЦПК України визначено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Частиною 7 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного демографічного реєстру.

Згідно із частиною першою п. 9 ст. 165 ЦПК УКраїни суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до відповіді № 1121860 від 17 лютого 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано в АДРЕСА_2 .

За таких обставин вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою у зв`язку із порушенням правил підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст.165, 260, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу по заяві ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини, відмовити на підставі ст. 165 ч. 1 п. 9 ЦПК України, у зв`язку із порушенням правил підсудності.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Сольський В. В.