Справа № 536/1578/22
Провадження № 2/536/21/25
11 лютого 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.
за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики
ВСТАНОВИВ:
05 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики посилаючись, що 17 березня 2019 року відповідач позичив у нього грошові кошти в сумі 4 000 доларів США та зобов`язувався їх повернути до 17 березня 2020 року та 17 числа кожного місяця сплачувати йому 3 % від вказаної суми за користування позикою, про що написав боргову розписку. Крім цього, 20 серпня 2019 року відповідач отримав від нього у позику грошові кошти в сумі 3 000 доларів США під щомісячну виплату 3 % від вказаної суми на строк до 20 серпня 2020 року, про що теж написав розписку. Також, 10 грудня 2019 року ним та відповідачем укладено договір позики згідно якого відповідач позичив у нього грошові кошти в сумі 1 000 євро на строк до 10 грудня 2020 року зі сплатою щомісячно 3 % від вказаної суми, що підтверджується складеною відповідачем розпискою та загальна сума переданих ним у борг відповідачу грошових коштів складає 7 000 доларів США та 1 000 євро. До обумовлених дати відповідач коштів та процентів за їх користування не повернув, в зв`язку з чим ним 11.02.2022 на його адресу направлялась вимога про повернення грошових коштів (позики), однак він борг не повернув і до цього часу ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань.
Просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договорами позики від 17.03.2019, 20.08.2019, 10.12.2019 в розмірі 9 888 доларів США 88 центів, 1 396 євро 08 євроцентів та судові витрати.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шулік О.Й. в судове засідання не з`явилася, надала заяву, де просила провести розгляд справи у її та позивача відсутність, позов підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на вебсайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, причини неявки не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в відповідності до ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, суд приходить до таких висновків.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Установлено, що 17 березня 2019 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали договір позики, згідно умов якого відповідач отримав від позивача кошти в сумі 4 000 доларів США та зобов`язувався їх повернути до 17 березня 2020 року та 17 числа кожного місяця сплачувати йому 3 % від вказаної суми за користування позикою, про що написав боргову розписку.
Крім цього, 20 серпня 2019 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали договір позики, згідно умов якого відповідач отримав від позивача кошти в сумі 3 000 доларів США під щомісячну виплату 3 % від вказаної суми на строк до 20 серпня 2020 року, про що написав розписку.
Крім цього, 10 грудня 2019 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 уклали договір позики, згідно умов якого відповідач отримав від позивача кошти в сумі 1 000 євро на строк до 10 грудня 2020 року зі сплатою щомісячно 3 % від вказаної суми, що підтверджується складеною відповідачем розпискою.
Позивач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договорами виконав, надавши відповідачу грошові кошти в сумі 7 000 доларів США та 1 000 євро.
Відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання за договорами позики не виконав, кошти не повернув, що підтверджується наявністю оригіналів боргових розписок у позивача.
Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання за договорами позики не виконав, кошти не повернув, чим порушив права та інтереси позивача, які необхідно поновити та стягнути з відповідача борг в загальній сумі 7 000 доларів США та 1 000 євро.
Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Як слідує з наданого позивачем розрахунку заборгованості, який судом перевірений, визнаний правильним та не спростований відповідачем, відсотки за користування грошовою позикою складають:
За договором позики від 17.03.2019: 1 440 доларів США (сума грошової позики 4 000 доларів США, період користування 12 місяців з 17.03.2019 по 17.03.2020, 3% від суми грошової позики за один місяць:120 доларів США (4 000*3%), сума відсотків: 120 доларів США *12 місяців =1 440 доларів США),
За договором позики від 20.08.2019: 1 080 доларів США (сума грошової позики 3 000 доларів США, період користування 12 місяців з 20.08.2019 по 20.08.2020, 3% від суми грошової позики за один місяць: 90 доларів США (3 000*3%), сума відсотків: 90 доларів США *12 місяців =1 080 доларів США),
За договором позики від 10.12.2019: 360 євро (сума грошової позики 1 000 євро, період користування 12 місяців з 10.12.2019 по 10.12.2020, 3% від суми грошової позики за один місяць: 30 євро (1 000*3%), сума відсотків: 30 євро *12 місяців =360 євро).
Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частинами 1,2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних складають: за договором позики від 17.03.2019 - 232, 77 доларів США, за договором позики від 20.08.2019 - 136,11 доларів США, за договором позики від 10.12.2019- 36,08 євро, а всього:368 доларів США 88 центів та 36 євро 08 євроцентів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц дійшла висновку, що передбачене частиною другою статті 635 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. При обчисленні 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена в договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.
Законом України від 15.03.2022 №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 18, за змістом якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування уразі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Враховуючи, що вказаним Законом установлено списання позикодавцем неустойки та інших платежів нарахованих включно з 24 лютого 2022 року, то вимоги позивача про стягнення 3% річних з відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Отже, позовні вимоги законні та обґрунтовані, підтверджені належними доказами і тому суд їх задовольняє.
Так як позов задоволено, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 147 грн 74 коп, що підтверджено документально.
Керуючись ст. 13, 81, ст.141, 263-265, 280 ЦПК України суд
ВИРІШИВ:
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за договорами позики від 17.03.2019, 20.08.2019, 10.12.2019 в сумі 9 888 (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) доларів США 88 центів та 1 396 (одна тисяча триста дев`яносто шість) євро 08 євроцентів.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збір в сумі в сумі 4 147 (чотири тисячі сто сорок сім) грн 74 коп.
На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СуддяС. М. Клименко