Справа № 950/487/25
Номер провадження 2-о/950/75/25
У Х В А Л А

"18" лютого 2025 р. м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Бакланов Р. В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту здійснення догляду,

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересованою особою визначив ОСОБА_2 .

Просить суд встановити факт здійснення ним постійного догляду за його тещою ОСОБА_2 .

Необхідність встановлення цього факту мотивує тим, що встановлення факту здійснення постійного догляду необхідне для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах та не пов`язується з послідуючим вирішенням спору про право.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно зі ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Верховний Суд в постанові від 02.10.2019 у справі №175/2317/16-ц звернув увагу на те, що мета встановлення юридичного факту є необхідною складовою заяви про встановлення такого факту, саме мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне за собою правові наслідки.

Заявник, як на мету встановлення факту, посилається на те, що встановлення факту здійснення постійного стороннього догляду за ним необхідне йому для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах, але не зазначає яких органах та з якою саме метою.

Таке загальне визначення заявником мети встановлення відповідного факту, не дає можливості суду зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне за собою правові наслідки для заявника, оскільки будь-який юридичний факт характеризується конкретністю мети його встановлення і конкретністю відповідних правових наслідків його встановлення.

Крім того, заявник взагалі не зазначає в заяві причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Натомість Порядком надання соціальних послуг особам з інвалідністю та особам похилого віку, які страждають на психічні розлади, Затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2019 р. № 576 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2021 р. № 1113) (зі змінами) визначено, що для оформлення постійного догляду за особою, яка його потребує, потрібно звернутися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення чи центру надання адміністративних послуг (ЦНАП) за місцем проживання/перебування людини, яка потребує догляду та надати наступний перелік документів: заява про те, що особа хоче здійснювати постійний догляд за особою, яка потребує догляду; копії паспорта особи, яка буде здійснювати догляд та особи, щодо якої буде здійснюватися догляд; медична довідка особи, яка буде здійснювати догляд; довідка щодо реєстрації місця проживання; документи щодо права власності на майно або право користування ним; довідка лікарської комісії, яка підтверджує те, що особа потребує постійного стороннього догляду іншої особи. Якщо догляду потребує дієздатна особа, яка усвідомлює свої дії, але у зв`язку зі станом здоров`я потребує стороннього догляду, то в такому випадку потрібна обов`язкова згода про отримання догляду. Тому коли мова йде про людину літнього віку/пенсіонера з когнітивними порушеннями, вона також має написати заяву про те, аби їй призначили особу, яка буде здійснювати постійний догляд за нею.

Крім того, законом, який визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх наслідків, особа/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах, є Закон України «Про соціальні послуги».

Пунктом шостим частини 1 статті 1 даного Закону визначено, що надавачами соціальних послуг є юридичні та фізичні особи, фізичні особипідприємці, включені до розділу «Надавачі соціальних послуг» Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг.

Формування такого Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону, здійснюється шляхом внесення до нього відповідної інформації уповноваженими органами системи надання соціальних послуг. Порядок формування, ведення та доступу до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг затверджений Постановою КМ України від 27 січня 2021 року № 99.

Згідно ч.1 ст.249 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцієюі законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до Закону України «Про соціальні послуги» від 17.01.2019 № 2671-VIIIсоціальні послуги дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі або сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постійний догляд це форма догляду за особами з різними фізичними або психічними обмеженнями, що вимагає постійної присутності доглядача для надання необхідної допомоги та підтримки. Доглядачем офіційно може вважатися лише та особа, яка отримує компенсацію за надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі.

Однією з категорій осіб, які мають право на отримання послуг з догляду, є громадяни похилого віку з когнітивними порушеннями.

Для оформлення постійного догляду за особою, яка його потребує, потрібно звернутися до органу опіки та надати наступний перелік документів: заява про те, що особа хоче здійснювати постійний догляд за особою, яка потребує догляду; копії паспорта особи, яка буде здійснювати догляд та особи, щодо якої буде здійснюватися догляд; медична довідка особи, яка буде здійснювати догляд; довідка що до реєстрації місця проживання; документи щодо права власності на майно або право користування ним; довідка лікарської комісії, яка підтверджує те, що особа потребує постійного стороннього догляду іншої особи.

Якщо догляду потребує дієздатна особа, яка усвідомлює свої дії, але у зв`язку зі станом здоров`я потребує стороннього догляду, то в такому випадку потрібна обов`язкова згода про отримання догляду. Тому коли мова йде про людину літнього віку/пенсіонера з когнітивними порушеннями, вона також має написати заяву про те, аби їй призначили особу, яка буде здійснювати постійний догляд за нею.

Механізм оформлення постійного догляду (призначення компенсації за догляд) над такими особами встановлений Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 р. № 859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі».

Перед тим, як розпочати процедуру оформлення постійного догляду, особа похилого віку має звернутися до сімейного лікаря та за його направленням пройти лікарську консультативну комісію (ЛКК) для встановлення необхідності у постійному сторонньому догляді. Далі особі, яка бажає здійснювати догляд на непрофесійній основі та відповідно отримувати за дані послуги грошову компенсацію, необхідно звернутися до центру надання адміністративних послуг (ЦНАП) з такими документами: заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; заява про згоду отримувати соціальні послуги; паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу; висновок лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді громадян похилого віку внаслідок когнітивних порушень за формою, затвердженою МОЗ; декларація про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї); довідка щодо реєстрації місця проживання.

Заяви про потребу в наданні соціальних послуг та про згоду надавати соціальні послуги також можуть прийматися центром надання адміністративних послуг за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на професійній основі.

Центр надання адміністративних послуг, який приймає заяви про потребу в наданні соціальних послуг та про згоду надавати соціальні послуги з необхідними документами, реєструє такі заяви і не пізніше наступного робочого дня надсилає справу (у тому числі електронну) відповідному уповноваженому органу засобами електронного зв`язку для прийняття рішення про призначення компенсації.

Уповноважений орган протягом двох робочих днів після отримання відповідних заяв при наявності всіх необхідних документів здійснює комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг. За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, уповноваженим органом готується висновок про призначення чи непризначення особи постійним доглядачем.

Отже, законодавством чітко визначено порядок та процедуру оформлення заінтересованою особою постійного догляду за особою, яка його потребує, а ОСОБА_1 не зазначає, в чому полягає неможливість такого оформлення у його випадку та не надає відповідної довідки, на підтвердження неможливості такого оформлення.

Згідно з ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Натомість заявником не залучено у якості заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 до якого буде подаватись рішення суду.

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником судовий збір не сплачено.

Документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, заявником також не надано.

За правилами ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст.4Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн. згідно положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік».

Відтак, судовий збір, що підлягає сплаті за подання заяви ОСОБА_1 становить 605,60 грн.

Отже, позивачеві необхідно сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн., після чого надати документ, підтверджуючий його сплату (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК Сум.обл/Лебединська МТГ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р UA0018554, код класифікації доходів бюджету 22030101), або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Також суд зазначає про обов`язок заявника додати до заяви її копії та завірені копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи, згідно положень ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Відтак, заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, викладених у ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Отже, ОСОБА_1 слід усунути недоліки своєї заяви шляхом належного викладення конкретної мети встановлення зазначеного факту, та шляхом обґрунтування та надання доказів неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Сплатити судовий збір.

Статтею 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 42, 175, 177, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту здійснення догляду, залишити без руху.

Встановити заявникові десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення недоліків. У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Роман БАКЛАНОВ