справа №566/1671/24
провадження №2/566/214/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року селище Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді Лободзінського А.С.

при секретарі : Подолець Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №75415694 від 11.06.2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №75415694 від 11.06.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №75415694, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 11155,00 грн., на 30 день зі сплатою відсотків у розмірі 1.99% в день, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором.

19.11.2021 ТОВ«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №1911, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75415694 від 11.06.2021, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 . У свою чергу 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ та «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №030423-ФК, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75415694 від 11.06.2021 року, що укладений між ТОВ«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконувала, а тому заборгованість за договором становить 37 792,60 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу 11155,00 грн., заборгованість за відсотками 26637,60 грн..

На підставі зазначених обставин, представник позивача просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики № 75415694, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_2 , у розмірі 37792,60 грн., судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 2422.40 грн., та витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

Ухвалою Млинівського районного суду від 03.01.2025 відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника банку, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. (а.с.3)

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення. (а.с.66) Подала до суду письмові пояснення у яких позовні вимоги не визнала, а саме заперечувала щодо стягнення з неї заборгованості за договором позики, оскільки заборгованість по відсотках нараховувалась поза межами дії строку договору, окрім того відсутній оригінал договору про передання права вимоги та оригінали додаткових угод до цього договору, позивач не повідомив її про зміну кредитора за договором факторингу, а також сума витрат на правничу допомогу не співмірна до ціни позову з урахуванням складності справи. (а.с.67-69)

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ст.ст. 513-519 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Судом встановлено, що 11.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №75415694, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 11155,00 грн., на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99% в день, а позичальник в свою чергу зобов`язалася повернути кошти на умовах встановлених договором (а.с.13 зворот).

19.11.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №1911, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75415694 від 11.06.2021 року, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 (а.с.29-33).

03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ та «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали договір факторингу №030423-ФК, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №75415694 від 11.06.2021, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 (а.с.40-44).

Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, у ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Цим же законом визначені особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

На основі аналізу цих правових норм Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується факт укладення договору позики між первісним кредитором та ОСОБА_1 , відповідно до наведених вище норм чинного законодавства. Також, документально підтверджується належними і допустимими доказами отримання нею позики у сумі 11155,00 грн.. (а.с. 78)

Згідно з умовами укладеного між сторонами договором позики №75415694 від 11.06.2021, договір укладено на строк 30 днів. Відтак, в межах строку кредитування відповідач повинен був повернути кредит та сплатити відсотки, і саме в межах цих строків має відбуватись нарахування відсотків, тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором безпосередньо до моменту переходу права вимоги, що не відповідає зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду.

За умовами договору позики №75415694 від 11.06.2021, відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 11155,00 гривень на строк 30 днів із сплатою за користування кредитом 1,99% в день, що застосовується у межах строку кредиту.

В межах визначеного договором строку кредитування, сума заборгованості відповідача за відсотками становить 6659,50 грн. ((11155,00 грн / 100% х 1,99%) х 30 днів), і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі зазначеного, загальний розмір заборгованості за договором позики становить 17814,50 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 11155,00 грн. та заборгованість за відсотками за користування кредитом за 30 днів 6659,50 грн., які підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача.

Щодо суми відсотків нарахованих поза межами строку укладеного договору позики, то суд вважає, що такі не підлягають до стягнення із відповідача, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, то суд вважає за необхідне пропорційно до задоволених позовних вимог стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Відсоток задоволених позовних вимог становить 47,14 %. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1141,92 грн.

Відповідно до п.1 ч.1. ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копію договору про надання правової допомоги №01-11/24 від 01.11.2024, копію акту приймання передачі наданої правничої допомоги від 01.11.2022 року, копію акту приймання передачі справ на надання правничої допомоги від 01.11.2024, копію витягу з Акту №4-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 13.12.2024, копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 18.12.2024 (а.с.50-57)

За приписом п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Копія платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 18.12.2024 року, не є належним доказом, оскільки з неї не вбачається здійснення витрат на оплату правничої допомоги у справі за позовом ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що надані позивачем документи лише підтверджують надані адвокатом послуги та їх обсяг, однак не є платіжними документами, які б підтвердили здійснення відповідних витрат, а тому заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 3500 гривень не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч.2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 288-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , місцезнаходження: вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204, м. Ірпінь, Київської області, р/р НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ», код банку 334851), заборгованість за договором позики №75415694 від 11.06.2021 року у розмірі 17814 (сімнадцять тисяч вісімсот чотирнадцять ) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», , місцезнаходження: вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204, м. Ірпінь, Київської області р/р НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ», код банку 334851), витрати по сплаті судового збору у розмірі пропорціному до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1441 (одну тисячу чотириста сорок одну) гривню 92 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя