ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №766/7463/24

провадження №22ц/819/45/25

12 лютого 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),

судді: Приходько Л.А.,

Пузанова Л.В.,

секретар: Вєрємєєнко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2024року, ухвалене під головуванням судді Кузьміної О.І.,

встановив:

Зміст позовних вимог

В травні 2024 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Хмілевська Світлана Геннадіївна, звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» (далі ПАТ «НАСК «Оранта») про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок ДТП в розмірі 73181,36грн. та вирішити питання розподілу судових витрат.

Позов мотивований тим, що постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 09 січня 2024року ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25 грудня 2023року за участі транспортних засобів марки Volkswagen Crafter 35 2,0 TDi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить позивачу та був переданий під керування водія ОСОБА_3 , та автомобілю марки ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2

Внаслідок ДТП належний позивачу автомобіль зазнав технічних пошкоджень, про що було повідомлено ПАТ «НАСК «Оранта», яке забезпечувало цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами на підставі полісу ОСЦПВ №215956509 від 27 липня 2023року, за яким страховий ліміт за шкоду заподіяну майну становить 160 000,00грн., франшиза - 0грн.

Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 31668,64грн.

Позивач вважає, що страхова компанія виплатила страхове відшкодування не в повному обсязі та недоплаченою залишається сума 73181,36грн., оскільки страховик безпідставно не прийняв до уваги висновок №140-0020 експертного транспортно-товарознавчого дослідження від 12 лютого 2024року, яким вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Crafter становила 94166,82грн., а вартість заподіяного ДТП матеріального збитку склала 73512,80грн.

У квітні 2024 року ФОП ОСОБА_5 проведений відновлювальний ремонт належного позивачу транспортного засобу, вартість якого склала 104850,00грн., що підтверджено товарним чеком та актом виконаних робіт від 11 квітня 2024року.

Пославшись на наведені обставини, ОСОБА_1 просив стягнути на його користь з ПАТ «НСК «Оранта» різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою 73181,36грн. (104850,00грн. - 31668,64грн.).

Зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2024року позов задоволений. Постановлено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 73181,36грн. та судові витрати в розмірі 1211,20грн.

Рішення суду мотивовано тим, що розмір майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням належного йому автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2 , перевищує виплачений відповідачем розмір страхового відшкодування, оскільки різниця між реальними збитками (вартістю відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу) та отриманим страховим відшкодуванням становить 73181,36грн., які підлягають стягненню, оскільки розмір завданої позивачу шкоди в ході розгляду справи не спростований ПАТ «НАСК «Оранта».

Доводи апеляційної скарги

Не погодившись із судовим рішенням, ПАТ «НАСК «Оранта» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2024року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Скарга мотивована тим, що визначаючи розмір заподіяної позивачу майнової шкоди, суд безпідставно прийняв до уваги вартість проведеного ФОП ОСОБА_5 відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу в розмірі 104850,00грн. за відсутності актів виконаних робіт та платіжно-розрахункових документів, які б підтверджували оплату ОСОБА_1 вартості ремонту. Зазначений розмір шкоди в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вирахуваний без визначення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля та податку на додану вартість, який не відшкодовується потерпілій особі у разі ненадання належних доказів сплати ПДВ.

Згідно пункту 22.2 статті 22 зазначеного Закону страхова компанія відшкодовує потерпілому лише оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, яка має бути оцінена суб`єктами оціночної діяльності у відповідності до положень статті 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Оскільки ФОП ОСОБА_5 не є суб`єктом оціночної діяльності, тому виданий ним акт виконаних робіт від 11 квітня 2024року не є підтвердженням заподіяного позивачу розміру майнової шкоди.

Уповноваженою особою страхової компанії був оглянутий пошкоджений автомобіль позивача та визначений розмір заподіяної шкоди в розмірі 31666,64грн., який сплачений на користь ОСОБА_1 . Позивач не позбавлений можливості звернутися з позовом до винуватця ДТП з вимогою про відшкодування заподіяної шкоди у розмірі, що становить різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням.

Позиція інших учасників

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат позивача - Хмілевська С.Г., зазначивши про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, просила скаргу залишити без задоволення. Зазначила, що на страховика, в межах страхового ліміту, покладається обов`язок з відшкодування усіх понесених позивачем збитків, пов`язаних із пошкодженням належного йому майна та які є необхідними для відновлення порушеного права. 11 квітня 2024року ОСОБА_1 повністю оплатив вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 104850,00грн., а тому, на думку адвоката, суд першої інстанції правильно поклав обов`язок з відшкодування вартості проведеного ремонту на ПАТ «НАСК «Оранта».

Розгляд справи апеляційним судом

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники сторін надали пояснення, які відповідають їх правовим позиціям, викладеним в апеляційній скарзі та відзиві на скаргу.

Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

25 грудня 2023 року о 14 год.00 хв. в м. Херсоні, в с. Антонівка по вул. Колодязній біля будинку №19А, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21043 реєстраційний номер НОМЕР_2 , не впевнився у безпечній дорожній обстановці під час зміни напрямку вулиці та погіршення видимості, а саме оглядовості, не вибрав безпечну швидкість руху та не забезпечив безпечний боковий інтервал з зустрічним автомобілем марки Volkswagen Crafter 35 2,0 TDi, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку, здійснив зіткнення внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3(б), 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 09 січня 2024 року (справа №766/29/24) ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та відносно нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.9).

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу ОСЦПВ №215956509 від 27 липня 2023року, за яким страховий ліміт за шкоду заподіяну майну становить 160 000,00грн., франшиза - 0грн. (а.с.8).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25 грудня 2023 року, належний на праві власності позивачу ОСОБА_1 автомобіль марки Volkswagen Crafter 35 2,0 TDi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазнав механічних пошкоджень (а.с.36).

Згідно висновку №140-0020 експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 12 лютого 2024року, проведеного судовим експертом Єрофеєвим В.О., вартість відновлювального ремонту вантажного автомобіля фургона Volkswagen Crafter 35 2,0 TDi, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на час завершення виконання дослідження становить 94 166,82 грн.

Вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику досліджуваного вантажного автомобіля фургона Volkswagen Crafter 35 2,0 TDi станом на час завершення виконання дослідження становить 73 512,80 грн. (а.с.10-27).

Відповідно до звіту №51-D/14/70 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу від 27 лютого 2024року, проведеного ФОП ОСОБА_6 на замовлення ПАТ «НАСК «Оранта», вартість матеріального збитку завданого власнику майна Volkswagen Crafter 35 2,0 TDi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2019року випуску, внаслідок ДТП, складає 35682,37грн., з ПДВ на запасні частини та матеріали.

Вартість матеріального збитку завданого власнику майна Volkswagen Crafter 35 2,0 TDi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2019року випуску, внаслідок ДТП, складає 31668,64грн., без ПДВ на запасні частини та матеріали (а.с.76-85).

На підставі звіту від 27 лютого 2024року ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило позивачу страхове відшкодування в загальному розмірі 31668,64грн., що підтверджено платіжними дорученнями №7379 від 09 лютого 2024року в сумі 28301,71грн. та №16220 від 21 березня 2024року в сумі 3366,93грн.

З акту виконаних робіт від 11 квітня 2024року встановлено, що у квітні 2024року ФОП ОСОБА_5 був проведений відновлювальний ремонт належного позивачу транспортного засобу, вартість якого склала 104 850,00грн. та оплачена ОСОБА_1 згідно товарного чеку №80 (а.с.30, 31).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції і застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третяї статті 12 ЦПК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин та на час розгляду справи судом першої інстанції (далі - Закон № 1961-IV).

Згідно зі статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Пунктом 9.1 статті 9 визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону).

Відповідно до статі 29 Закону №1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно пункту 32.7 статті 7 страховик не відшкодовує, серед іншого шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Пунктом 33.3 статті 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

За положеннями пунктів 34.2, 34.3, 34.4 статті 34 Закону №1961-IV,протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Згідно пункту 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції вважав, що з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 підлягають відшкодуванню матеріальні збитки в розмірі 73181,36грн., заподіяні позивачу внаслідок пошкодження належного йому автомобіля при настанні 25 грудня 2023року ДТП, які складаються з різниці між фактичною вартістю проведеного ФОП ОСОБА_5 відновлювального ремонту транспортного засобу марки Volkswagen Crafter 35 2,0 TDi (104 850,00грн.) та виплаченим відповідачем страховим відшкодуванням (31 668,64грн.).

Проте погодитися з висновком суду не можна, як таким, що постановлений з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вирішивши справу, суд прийняв до уваги надані позивачем на підтвердження понесених ним збитків, пов`язаних з проведенням відновлювального ремонту транспортного засобу, акт виконаних робіт від 11 квітня 2024року та товарний чек №80 про сплату ОСОБА_1 104 850,00грн.

Аналіз зазначених документів свідчить, що акт виконаних робіт не містить повної інформації про матеріали, які використовувалися ФОП ОСОБА_5 під час проведення ремонтних робіт, зокрема моделей комплектуючих матеріалів, інформації про використання оригінальних чи аналогових деталей, нових чи вживаних, матеріалів для фарбування, доказів на їх придбання тощо, що унеможливлює встановлення відповідності здійсненого ремонту пошкодженням, що настали внаслідок ДТП.

Згідно підпункту 6 пункту 1 розділу II наказу Міністерства фінансів України №261 від 13 травня 2021року, зареєстрованого Міністерством юстиції України 30 червня 2021року №865/36487, «Про затвердження типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів (робіт, послуг), які мають містити реквізити ФОП.

Ураховуючи, що товарний чек №80 від 11 квітня 2024року не є платіжним документом у розумінні вимог діючого законодавства, то слід вважати, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами факт здійснення оплати вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в розмірі 104 850,00грн.

В матеріалах справи наявні два висновки товарознавчих досліджень щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням транспортного засобу, проведені на замовлення сторін.

Згідно висновку №140-0020 експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку від 12 лютого 2024року, проведеного судовим експертом Єрофеєвим В.О. на замовлення позивача ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту вантажного автомобіля фургона Volkswagen Crafter 35 2,0 TDi станом на час завершення виконання дослідження становив 94 166,82 грн., а вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору - 73 512,80 грн.

Відповідно до звіту №51-D/14/70 від 27 лютого 2024року, проведеного ФОП ОСОБА_6 на замовлення ПАТ «НАСК «Оранта», вартість матеріального збитку завданого власнику майна Volkswagen Crafter 35 2,0 TDi склала 35682,37грн., з ПДВ на запасні частини та матеріали, а вартість матеріального збитку без ПДВ на запасні частини та матеріали - 31668,64грн. Мотивувальна частина цього звіту містить обрахування вартість відновлювального ремонту транспортного засобу на рівні 46533,06грн.

Оскільки наведені висновки товарознавчих досліджень мають значні розбіжності щодо суми страхового відшкодування, яка підлягає виплаті на користь потерпілої особи, то в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції в порядку частини 5 статті 12 ЦПК України сторонам було роз`яснено їх право заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи по визначенню розміру заподіяної позивачу майнової шкоди. Проте, відповідне клопотання від сторін не надійшло.

За положеннями статтей 12, 81, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши зібрані у справі докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з наступних підстав.

Прийнявши рішення про виплату позивачу страхового відшкодування у загальному розмірі 31668,64грн., страховик взяв до уваги звіт №51-D/14/70 від 27 лютого 2024року, проведений ФОП ОСОБА_6 , згідно якого вартість матеріального збитку завданого позивачу склав 31668,64грн., без ПДВ на запасні частини та матеріали.

Аналіз звіту дозволяє вважати, що зроблені оцінювачем висновки не в повній мірі відповідають вимогам статті 29 Закону №1961-IV, за якою відшкодуванню у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу підлягають витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, а не лише вартість пошкоджених елементів автомобіля, навіть за відсутності доказів щодо фактично проведеного ремонту.

В мотивувальній частині цього звіту оцінювач зазначив, що вартість відновлювального ремонту складає 46533,06грн. Разом з цим, перевіряючи калькуляцію здійснених розрахунків встановлена наявність арифметичних помилок. Так, при обчислені лакофарбових робіт за вихідними даними оцінювача, їх вартість склала 12132,74грн. замість правильної - 18370,15грн. Вартість запасних частин обрахована станом на 21 грудня 2023року (тобто станом до настання ДТП), що не відповідає їх вартості на час проведення дослідження (а.с.84-85).

Крім того, наданий страховою компанією звіт від 27 лютого 2024року не дає можливості встановити на підставі яких саме вихідних даних було проведено обрахування розміру страхового відшкодування та відповідність такого розрахунку вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, в редакції на час проведення дослідження. Проведене дослідження не містить інформаційних показників, які бралися за основу уповноваженим представником страхової компанії при визначенні розміру відшкодування, джерел їх походження, що унеможливлює перевірку достовірності вихідних даних. Лише посилання на те, що розрахунок страхового відшкодування проводився ПАТ «НАСК «Оранта» у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, з використанням програмного продукту «AUDATEX», є неприйнятними з огляду на відсутність відповідного повного розрахунку.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість звіту №51-D/14/70 від 27 лютого 2024року, складеного ФОП ОСОБА_6 , на замовлення ПАТ «НАСК «Оранта».

Пунктом 8.1 Методики, що діяла на час виникнення спірних правовідносин та на час розгляду справи судом першої інстанції, встановлено, що для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.

Розділ VIII Методики передбачає деталізований обсяг показників необхідних для визначення вартості майнової шкоди, заподіяної потерпілій особі, у тому числі, необхідних для оцінки трудомісткості проведення необхідних робіт; визначення вартості складових частин і матеріалів КТЗ, визначення обсягу робіт з пофарбування та інше.

Колегія суддів констатує, що висновок №140-0020 експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку від 12 лютого 2024року, проведений судовим експертом Єрофеєвим В.О., відповідає положенням Методики та здійснений згідно переліку робіт та нормативної трудомісткості по заміні частин ТЗ згідно актуальних роздрібних цін щодо вартості запасних частин до ТЗ та необхідних робіт, з урахуванням вартості нормо-годин ремонтно-відновлювальних робіт для Херсонського регіону. Обрахування експертом вартість витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, здійснено з урахуванням зносу, за відсутності нарахувань величини втрати товарної вартості автомобіля згідно пункту 32.7 статті 7 Закону №1961-IV, а відтак колегія суддів вважає за можливе прийняти цей висновок до уваги.В ході розгляду справи правильність висновку №140-0020 від 12 лютого 2024року стороною відповідача не спростована.

Згідно пункту 36.2 статті 36 Закону №1961-IV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи судом першої інстанції, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

З 01 січня 2025року набрав чинності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21 травня 2024року (Закон №3720-IX), яким змінено порядок виплати страхової (регламентної) виплати у разі настання ДТП за участі застрахованої особи.

Разом із цим, частина 5 статті 27 Закон №3720-IX також визначає механізм можливої виплати потерпілому вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у розмірі за вирахуванням суми податку на додану вартість.

Згідно пункту 9.1.3 статті 9, пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків належить, серед іншого податок на додану вартість, ставка якого дорівнює 20 відсотків від бази оподаткування.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у зв`язку з настанням 25 грудня 2023року ДТП (страхового випадку), внаслідок якого був пошкодженим належний позивачу транспортний засіб, страховик в особі ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі наданих доказів не здійснив в повному розмірі належне до сплати страхове відшкодування, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума страхової виплати у розмірі 43 664,81грн. (94166,82грн (вартість відновлювального ремонту) - 20% (податок на додану вартість) - 31668,64грн. (раніше виплачена сума страхового відшкодування).

При цьому, слід зауважити, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону № 1961-IV, можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18), або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20, зазначено, що враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі №6-725цс16, від 26 жовтня 2016 року у справі №6-954цс16).

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Отже, позивач, як власник транспортного засобу, з метою відшкодування в повному розмірі заподіяних йому збитків, не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом до винуватця ДТП - ОСОБА_2 для стягнення шкоди, яка не охоплюється обов`язком страховика по виплаті страхового відшкодування.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ПАТ «НАСК «Оранта», скасування в порядку статті 376 ЦПК України рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2024року та ухвалення у справі нової постанови про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків, заподіяних внаслідок ДТП в розмірі 43 664,81грн.

Розподіл судових витрат

За частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріали справи свідчать, що згідно платіжної квитанції від 09 травня 2024року за подання позову ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1211,20грн., а ПАТ «НАСК «Оранта» за подання апеляційної скарги в розмірі 1816,80грн., що підтверджено платіжною інструкцією від 06 грудня 2024року.

В результаті перегляду ухваленого судом першої інстанції в цій справі рішення, апеляційним судом постановлено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог до страховика, що становить 57% від ціни позову.

За загальним правилом, встановленим частинами першою та другою статті 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на відшкодування понесених позивачем судових витрат в суді першої інстанції стягненню з ПАТ «НАСК «Оранта» підлягають 690,38грн. (1211,20грн. х 57%), а стягненню з ОСОБА_1 на користь страховика, у зв`язку із частковим задоволенням вимог апеляційної скарги 781,22грн. (1816,80грн. х 43%).

Ураховуючи приписи частини 10 статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести взаємозалік судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «НАСК «Оранта» належні до сплати судові витрати у розмірі 90,84грн., що становлять різницю між визначеними до стягнення з кожної із сторін виплатами (781,22грн. - 690,38грн.).

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 грудня 2024року скасувати та прийняти у справі нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 43 664,81грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» судові витрати в розмірі 90,84грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 17 лютого 2025 року.

Головуючий : В.О. Бездрабко

Судді : Л.А. Приходько

Л.В. Пузанова