Справа № 456/3167/24
Провадження № 2/456/141/2025
РІШЕННЯ

іменем України

/заочне/

11 лютого 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Черевата С. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Стрийської міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав, -

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Мундяка М.М.

представника 3-ї особи Кирилюк Н.М.

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивача - адвокат Мундяк М.М. подав до суду позов до ОСОБА_2 (відповідач), в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову представник позивача покликається на те, що 05.08.2017 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 . У вказаному шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу 20 вересня 2021 із ОСОБА_2 їхній син залишився на утриманні позивача та проживає разом з ним, а відповідачка як і до розірвання шлюбу, так і після нього самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини та фактично протягом чотирьох років з сином не бачиться, не хоче його утримувати та жодних зв`язків не підтримує.

З 2020 відповідачка за місцем реєстрації та проживання позивача, а саме на АДРЕСА_1 , не проживала жодного разу, матеріальної та іншої допомоги на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_3 не надавала, участі у вихованні дитини не приймає, не відвідуває та не проявляє жодного батьківського інтересу щодо його життя.

Відповідачка правом на подання відзиву на позов не скористалася.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав покликаючись на викладені в позові обставини, суду пояснив, що відповідачка виїхала за межі України створила нову сім`ю, взагалі не цікавиться сином, не надає жодної допомоги на його утримання. Він займається вихованням та утриманням дитини, тому просить позов задовольнити.

Представник позивача - адвокат Мундяк М.М. у судовому засіданні позовні вимоги та позицію позивача підтримав покликаючись на викладені у позові обставини, тому просить позов задовольнити.

Відповідачка у судове засідання повторно не прибула, про причини неявки суд не повідомила, жодних заяв з приводу розгляду справи не подала, тому суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Як вбачається з доданої до матеріалів справи заяви від 04.07.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та просить справу розглядати без її участі, оскільки проживає за кордоном.

Представник третьої особи - ОСОБА_4 підтримала Висновок органу опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 .

Заяви та клопотання учасників справи.

12.07.2024 позивачем подано до суду заяву про надання копії ухвали суду.

09.07.2024 представником позивача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

23.07.2024, 06.01.2025 третьою особою подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Процесуальні дії у справі.

17.06.2024 суд, з метою визначення підсудності справи, здійснив дії по визначенню місця реєстрації відповідача у Єдиному державному демографічному реєстрі.

Ухвалою від 19.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 24.07.2024 підготовче судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено розгляд справи.

Ухвалою від 03.10.2024 призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 02.11.2000 Стрийським МРВ УМВС України у Львівській області, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Стрий Львівської області.

Згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.09.2021 у справі №456/3659/20 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.11.2017, виданого Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно судового наказу Стрийського міськрайонного суду Львівської області по справі №456/1549/22 від 19.07.2022, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/4 з усіх видів її заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30.05.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до заяви від 08.02.2023, засвідченої приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області, за реєстровим №196, про те, що ОСОБА_2 дає свою згоду та не заперечує проти постійного місця проживання з батьком ОСОБА_1 її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з довідки виданої 05.06.2023 за № 81 Стрийською початковою школою №12 Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області на малолітнього ОСОБА_3 , який прибув до закладу 27.08.2021, на даний час відвідував старшу групу. Оформляв у садок дитину батько, приводив і забирав також він. Мати жодного разу не приходила у садок. Вихованням займався батько.

Як вбачається з довідки від 05.06.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку в КНП «Центр ПМСД м.Стрия». На протязі останніх шести місяців на огляд дитину приводив виключно батько, ОСОБА_1 .

Згідно акта обстеження умов проживання від 03.06.2022, згідно якого малолітній ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Будинок складається з трьох кімнат, загальна площа становить 60 кв.м. Житло впорядковане, облаштоване необхідними меблями, має усі вигоди. Малолітньому ОСОБА_5 створені всі необхідні умови для проживання, всебічного розвитку, навчання та відпочинку. Хлопчик забезпечений посезонним одягом і взуттям відповідно до віку. На час обстеження ОСОБА_1 - батько дитини разом з сином знаходилися в будинку.

Згідно акта № 066 від 02.05.2022, виданого КП «УК «Комфортний Стрий», про те, що ОСОБА_3 , 2017 р.н., проживає без реєстрації у АДРЕСА_2 разом з батьком ОСОБА_1 1983 р.н., який після закінчення ВПУ №8 диплом № НОМЕР_3 від 08.05.2003, нак.№4-К ніде не працював, згідно свідчень свідків.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування стрийської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради від 19.09.2024 № 421, керуючись статтями 19, 141, 150, 155, п.2 ч.1 ст.164 СК України, постановою Кабінету Міністрів від 24.09.2008р. №866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини" рекомендаціями комісії з питань захисту прав дитини (протокол №17) від 27.08.2024), орган опіки та піклування Стрийської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку АДРЕСА_3 стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дав суду показання, відповідно до яких позивача знає близько 15-ти років, разом працюють. Зазначив, що позивач живе з сином ОСОБА_5 . Відповідачку не бачив з 2021 року, вона живе в Німеччині. Відповідачка з сином не спілкується, дитина не вважає її мамою. Дитиною займається тільки батько.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дав суду показання, відповідно до яких позивача знає з дитинства. Зазначив, що позивач живе з дитиною, мати дитини в Німеччині. Відповідачка зловживала алкоголем, з 2021 року не бачив її. Раніше відповідачка спілкувалася з дитиною, але син не хотів з нею спілкуватися. Під час розмови відповідачка сказала, щоб позивач подавав на позбавлення її батьківських прав, дитину вона не може забрати до себе.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конвенції про права дитини.

Так, за приписами статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Норма статті 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків.

Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ст. 166 Сімейного кодексу України).

Відповідно до вимог частини 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97), кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (пункти 48, 49, 51 Рішення).

Суд бере до уваги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.91, відповідно до якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову.

Суд погоджується з аргументами позивача та його представника, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що відповідачка є матір`ю малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2021 не проживає і неспілкується зі своїм сином, не проявляє щодо нього жодної батьківської турботи, не здійснює його виховання, не надає кошти на його утримання. Така бездіяльність відповідачки, на переконання суду, свідчить про ухилення та небажання виконувати нею своїх обов`язків по вихованню сина.

Шлюб між сторонами по справі розірвано 20.09.2021.

Суд зауважує про відсутність доказів, які б свідчили про вжиття відповідачем будь-яких дій (заходів) щодо зміни ситуації, яка склалася, що в свою чергу, давало б суду підстави вважати, що відповідачка бажає виправити свою поведінку в інтересах дитини.

Відповідно до положень частин четвертої-шостої статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд також при прийнятті рішення по справі враховує Висновок органу опіки та піклування, відповідно до якого, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаний висновок не визнається судом таким, що є недостатньо обґрунтованим або суперечить інтересам дитини.

Враховуючи вищенаведене і визнання позову відповідачкою, суд доходить переконання, що у своїй сукупності поведінка відповідачки свідчить про свідоме невиконання своїх обов`язків як матері, тому позов підлягає до задоволення.

На підставі статей 150, 155, 164, 165, 166, 180, СК України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 13.02.2025.

Головуючий суддя В. М. Бораковський