Справа № 502/569/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Балан М. В.

за участю секретаря судового засідання - Кас`яненко О.Я.,

розглянувши в цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог:

Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області

про

позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

11.03.2024 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшов позов ОСОБА_1 , підписаний її представником ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування поданого первісного позову та уточненого позову від 07.06.2024 року зазначено, що 21.07.2017 року сторони зареєстрували шлюб у Кілійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. В період шлюбу сторін народилась дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному утриманні позивача.

Як вказує позивач, батько дитини - ОСОБА_2 , ніяким чином не приймає участь у вихованні дитини. Батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не відчуває відповідальності за долю дитини, не приділяє йому належної уваги, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, як батько.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд:

-позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір;ю за місцем її проживання.

Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 18.04.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в передбачений законом термін, відзив не подав, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надав.

Представник Органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

На підставі письмових заяв позивача та представника третьої особи, суд за відсутності сторін, ухвалює заочне рішення, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247, 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований 21.07.2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 95 від 21.07.2017 року, /а.с. 6/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 19.12.2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 413 від 19.12.2017 року, /а.с. 7/.

Згідно довідки за вих. № 4 від 18.01.2024 року, виданої Комунальним закладом дошкільної освіти комбінованого типу ясла - садок № 33 «Теремок» Ізмаїльської міської ради Одеської області вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно відвідує ЗДО № 33 «Теремок» з квітня 2022 року, /а. с. 9/.

Відповідно до довідки за вих. № 1 від 10.01.2024 року, виданої ТОВ «Придунайський діагностичний центр» вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працює в ТОВ «Придунайський діагностичний центр» на посаді сестра медична з 01.11.2021 року, /а. с. 10/.

Згідно педагогічної характеристики вихованця ЗДО № 33 «Теремок» старшої групи ОСОБА_4 , 2017 року народження вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує ЗДО № 33 «Теремок» з 18.04.2022 року, на даний час знаходиться в старшій групі № 7 «Малятко». До дитячого садочку адаптувався швидко. Дитина з неповної сім`ї. Мати активно долучена до взаємодії з садочком (входить до батьківського комітету). Мати вчасно привозить та забирає дитину з садочка, завжди сплачує квитанції за садок. Соціально - побутові навички відповідають вікові дитини. Дитина товариська, добра, взаємно ввічлива, активна, уразлива та гіперактивна, /а. с. 12/.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за вих. № 01/21-1863 від 14.08.2024 року вбачається, що керуючись ст. ст. 19, 164 Сімейного кодексу України, ст. 115 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Одеської області дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

Стосовно вимог щодо позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини суд керується наступним:

Згідно ст.150 Сімейного кодексу батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини та протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Обставини справи свідчать про те, що відповідач, яка батько дитини, фактично самоусунувся від належного утримання та виховання дитини, на даний час перебуває у ДУ "Одеський слідчий ізолятор", а також враховуючи відсутність відзиву, суд приходить до висновку про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та, відповідно, про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його дитини.

Щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України 27.02.1991 року, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до статті 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

У відповідності до частин 4, 5 статті 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Визначальним у вирішенні даної позовної вимоги є принцип Міжнародної декларації прав дитини, проголошеною Генеральною асамблеєю ООН «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю».

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Так, принцип статті 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що випливає як зі змісту статті 141 Сімейного кодексу України, так зі змісту Конвенції про права дитини, тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, рівно як і батько дитини, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини батьки можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Згідно зі статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, cудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, з`ясувавши, що позивач спроможна надати дитині належний рівень виховання, постійно піклується про його розвиток, беручи до уваги, що визначення місце проживання дитини проводиться в інтересах дитини, а тому приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 207, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, 141, 153, 155, 157, 159, 161Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за зареєстрованим або задекларованим місцем її проживання.

Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Роз`яснити відповідачу про його право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан