Справа № 209/1236/25
Провадження № 2/209/855/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 лютого 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Левицька Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області Кузьменко Сергія Сергійовича в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, Комунальне некомерційне підприємство Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням (стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину), -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області Кузьменко Сергій Сергійович діючи в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Кам`янської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, Комунальне некомерційне підприємство Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» та просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України (, проспект Степана Бандери, 19, м. Київ, 04073) кошти, витрачені на лікування потерпілого в сумі 7560 грн. 35 коп., які зарахувати в дохід Державного бюджету України та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Кам`янської міської ради (, майдан Петра Калнишевського, 2 м. Кам`янське, 51931) кошти, витрачені на лікування потерпілої, в сумі 343 грн. 14 коп.

Суд дослідивши вказану позовну заяву дійшов висновку, що така підлягає залишенню без руху, оскілки не відповідає вимогам статті 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судовий збір є складовою судових витрат.

За загальними правилами цивільного судочинства (статті 133, 177, 356, 357, 392, 393 ЦПК України) судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну та касаційну скаргу.

При цьому судовий збір, як складова судових витрат виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функції.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір, ставка якого складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач, керівник Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області, як на підставу для звільнення від оплати судового збору, покликається на п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а саме, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Проте, суд вважає, що посилання представника органу прокуратури на п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не звільняють останнього від оплати судового збору за позовом у цій справі, в контексті наведених у позовній заяві обставин, з наступних підстав.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, ні прокурор, ні особи, в інтересах яких пред`явлено позов, не є потерпілими від злочину. Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, потерпілим в даному випадку є ОСОБА_2 , а предметом заявлених позовних вимог є відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Отже, Національна служба здоров`я України, Кам`янська міська рада, Комунальне некомерційне підприємство Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», в інтересах яких керівником Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області пред`явлено позов, не відносяться до категорії осіб, які згідно п. 6 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

Зазначений висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 17 січня 2019 року в справі № 462/375/17, від 04 січня 2024 року в справі № 750/10822/23 та в ухвалі по справі 736/993/24 від 19 січня 2024 року.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 923/199/21, звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.

Оплата судового збору за подання до суду позовної заяви здійснюється у розмірах визначених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 4 якого за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичної особою ставка судового збору становить 1,5 відсоток від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн.) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (939 400,00 грн.).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з майновими вимогами, зокрема про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення у розмірі 7903,49 грн, однак судовий збір не сплатив.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява не може бути прийнята до провадження і прокурору необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків, а саме шляхом направлення до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області документу, що підтверджує сплату ним судового збору у повній мірі відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема у розмірі 2 422,40 грн (при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (3028*0,8) за наступними реквізитами:

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору

Отримувач коштів УК у м.Кам`янс./Дніпров.р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0004636

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу: *;101;_____________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи(завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття РНОКПП і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська (назва суду, де розглядається справа).

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст ст. 177, 18 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву керівника Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням (стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину) залишити без руху, надавши строк у п`ять днів з дня отримання позивачем копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА