РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року місто Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Майстренка О.М., за участю секретаря судового засіданняДухоти Ж.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача, адвоката О. Головко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації,

встановив:

У липні 2024 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27 травня 2017 року між позивачем та відповідачем (дошлюбне прізвище якої ОСОБА_2 ) було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №886, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії

НОМЕР_1 , виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану 27.05.2017.

Від шлюбу у них народилася спільна дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану 30.05.2017.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 02.04.2024 року у справі № 760/2201/24 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Рішення суду сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

Неповнолітня донька проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі, яка належить на праві власності позивачу та його батькам, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11.04.2008, видане відділом приватизації державного житла Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації.

Крім того разом з позивачем проживає неповнолітній син відповідача від першого шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обидві дитини знаходяться виключно на його утриманні, позивач особисто опікується їх матеріальним забезпеченням і вихованням, має матеріальну можливість утримувати дітей без участі колишньої дружини. Позивач зареєстрований фізичною особою - підприємцем, основні види діяльності - діяльність з підтримки театральних і концертних заходів, організування інших видів відпочинку і розваг.

Відповідач не проживає спільно з позивачем та малолітньою донькою та неповнолітнім сином, її постійне місце перебування невідоме, більше року практично не спілкується з дітьми та не цікавиться їх життям. Відповідач не приймає участі ані в матеріальному утриманні, ані у вихованні, як власного неповнолітнього сина, так і їх спільної з позивачем доньки. Під час перебування відповідача разом з дітьми неодноразово відбувались скандали.

Відповідач є алкозалежною людиною, часто перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що неодноразово бачили діти коли вона виказувала бажання з ними зустрітись. На даний час відповідач знаходиться на стаціонарному лікуванні у зв`язку з алкогольною залежністю у відновлювальному реабілітаційному центрі «Маяк здоров`я», Харківська область.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації. Надано відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідач ОСОБА_6 у встановлений судом строк, не скористалась своїм правом на подання відзиву.

05 листопада 2024 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 27.05.2017 Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис №886, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 27.05.2017.

Від шлюбу народилася спільна дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану 30 травня 2017 року.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 02.04.2024 року у справі № 760/2201/24 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Також судом встановлено на підставі довідки наданої ТОВ «Відновлювально-реабілітаційний центр «Маяк здоров`я», що відповідач ОСОБА_2 почала проходити курс реабілітації у зв`язку з алкогольною залежністю з 07.03.2024. Через певний час пацієнтка прийняла передчасне рішення, що подальше проходження реабілітації не є доцільним. Курс реабілітації було завершено за ініціативою пацієнтки 18.12.2024 у результаті чого стався рецидив і резидентку було доставлено до «Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3» з діагнозом F10.4. Стан абстиненції з делірієм.

Відповідно до виписки №9289 із медичної картки стаціонарного хворого, наданою КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» встанолено, що відповідач ОСОБА_2 перебувала на лікуванні з 19.12.2024 по 24.12.2024. Основний діагноз F10.4. Стан абстиненції з делірієм.

Також до суду надійшов висновок Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування № 108-13806 від 04.11.2024, у якому вказано за доцільне позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 стосовно малолітньої ОСОБА_4 , 2017 року народження.

Згідно листа Солом`янського управлінням поліції ГУ Національної поліції у м. Києві від 03.01.2025 № 1533-2025 відносно відповідача ОСОБА_7 двічі протягом 2023 року було складено протоколи про адміністративні правопорушення, а саме протокол серії ГБВ №189232 про адміністративне правопорушення за ст. 183 Кодексу про адміністративні правопорушення України (далі - КУпАП) та серії ВАВ №272807, терміновий заборонний припис серії АА №261198 за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і гуртуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які безсумнівні докази свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини за нормами ст. 141, 150 157 СК України, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, чи вживались до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача.

Право звернення до суду з даним позовом та правові наслідки позбавлення батьківських прав врегульовані нормами ст. ст. 165-166 СК України.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавленні батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав, як вже зазначалось вище, є винятковим та крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вважає, що під час розгляду справи, на підставі належних та допустимих доказах, в тому числі медичних документах, знайшли підтвердження пояснення позивача про алкозалежність відповідача, і як наслідок психіатрічні захворювання, про не участь відповідача у забезпечення розвитку, вихованні та навчанні дитини.

Вказані обставини суд вважає достатнім для застосування до відповідача такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав.

З огляду на вказане, з урахуванням висновку Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування в якому зазначено про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.02.2025.

Відомості сторін:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя О.М. Майстренко