ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого - Красвітної Т. П.

Суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про відвід судді Красвітної Тетяни Петрівни у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу рухомого (автомобіль) та нерухомого майна,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу рухомого (автомобіль) та нерухомого майна - відмовлено.

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_1 , та звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення ДПавлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року - відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу рухомого (автомобіль) та нерухомого майна, - залишено без руху для усунення вказаного в ухвалі недоліку протягом 10 (десяти) днів з дня вручення копії ухвали.

07 лютого 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Красвітної Т.П.

У даній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що суддя Красвітна Т.П. не може брати участь у розгляді даної цивільної справи і підлягає відводу оскільки, вона приймала участь у розгляді апеляційної скарги 22.12.2015 року по справі №185/4635/15-ц провадження №22-ц/774/8713/15, про відшкодування моральних страждань відповідачем ОСОБА_2 на користь потерпілих, батьків ОСОБА_4 , загиблого у ДТП, скоєної ОСОБА_5 , який на той час знаходився у трудових відносинах з ОСОБА_2 , тобто працював водієм автобуса на якому скоїв ДТП, на підприємстві ОСОБА_2 . Судом першої інстанції була призначена сума морального відшкодування у розмірі 200 000 гривень кожному з батьків загиблого. Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі головуючого Красвітної Т.П., суддів Свистунової О.В., Ремеза В.А. необґрунтовано скасував рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.08.2015, та призначив нову суму відшкодування моральних страждань батькам загиблого у розмірі 40 000 гривень кожному. Вищий Спеціалізований Суд України 18.05.2016 року скасував рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 року, та залишив в силі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.08.2015 року. Дана цивільна справа №185/11775/23 та цивільна справа №185/4635/15-ц щодо відшкодування моральної шкоди батькам загиблого є ланками одного ланцюжка, тобто даний цивільний позов, це наслідок бажання боржника ОСОБА_2 (і відповідача по цьому позову) приховати майно від накладення стягнення виконавчою службою, за рішенням суду про моральне відшкодування по справі №185/4635/15-ц від 17.08.2015 року.

Перевіривши заяву, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу з таких підстав.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України).

За приписами ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Згідно ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

З положень ч. 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вбачається, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Частина 7 п. 1 ст. 56 цього Закону передбачає, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до положень цієї статті, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше (справа «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006).

Слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Водночас суд підкреслює, що не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді Красвітної Т.П. у даній цивільній справі №185/11775/23 свідчить, що підставою для відводу є суб`єктивна думка заявника про упередженість судді Красвітної Т.П., що склалася у заявника, у зв`язку з непогодженням з судовим рішенням, ухваленим колегією суддів у складі суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В., Ремеза В.А. у цивільній справі №185/4635/15-ц.

Доводи даної заяви про відвід за своєю суттю є незгодою учасника справи з судовим рішенням, ухваленим судом в іншій цивільній справі, що в силу ч. 4 ст. 36 ЦПК України не є підставою для відводу.

Висловлені заявником сумніви щодо упередженості та необ`єктивності судді не підтверджуються фактичними обставинами справи та доказами.

Інших доводів у обґрунтування відводу судді Красвітної Т.П. заявник не вказав.

Враховуючи необґрунтованість заявленого судді відводу, питання про відвід судді згідно з абзацом 1 частини третьої статті 40 ЦПК України необхідно передати для вирішення іншому судді, визначеному в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст. 33, 36-41 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Красвітної Тетяни Петрівни - визнати необґрунтованою.

Цивільну справу №185/11775/23 передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для визначення складу суду в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України для вирішення питання про відвід.

Ухвала суду в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова