Номер провадження: 22-ц/813/975/25
Справа № 511/220/21
Головуючий у першій інстанції Бобровська І. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.02.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

встановила:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції позовом, який було уточнено, в якому позивач просила зобов`язати відповідача ОСОБА_1 , за власні кошти, усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою площею 0,0626 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:002:0161, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно побудованого ним на вказаній земельній ділянці фундаменту під огорожу та звільнення самочинно зайнятої ним частини земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0161, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 грудня 2023 року позов ОСОБА_2 було задоволено частково.

Зобов`язано відповідача ОСОБА_1 за власні кошти усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою площею 0,0626 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:002:0161, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно побудованого ним на вказаній земельній ділянці фундаменту під огорожу та звільнення самочинно зайнятої ним частини земельної ділянки з кадастровим номером: :02:002:0161, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зміщення фактичної спірної межі між земельними ділянками з кадастровим номером: :02:002:0161, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:0071, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на відстань від 0,37 метрів до 0,97 метрів у бік земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0071, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно детального варіанту відновлення меж земельних ділянок, зазначених у додатку №4 «Схема з вказанням фактичних та затверджених меж земельних ділянок №№5-а, АДРЕСА_1 та відстаней для можливості відновлення меж» до висновку експертів ОНДІСЕ судової земельно-технічної експертизи №21-2567/2578 від 24.03.2022 року, який є невід`ємною частиною рішення суду.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вказане судове рішення оскаржене у апеляційному порядку представником ОСОБА_1 .

Після подачі апеляційної скарги, представником ОСОБА_1 заявлено клопотання про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи по даній цивільній справі, в якому заявник просив призначити у справі додаткову судову земельно - технічну експертизу, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення експертів поставити наступні запитання: 1) Чи відрізняється конфігурація земельної ділянки з кадастровим номером 0:02:002:0071, сформованій на етапі відведення земельної ділянки від конфігурації, на яку видано правовстановлюючі документи?; 2) Чи існують альтернативні варіанти усунення накладення земельних ділянок?

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що проведена у справі земельно-технічна експертиза не надала відповіді на питання щодо обставин та причин виникнення накладення земельних ділянок, а тому відповіді на вказані питання підлягають додатковому дослідженню в межах нової судової земельно-технічної експертизи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із клопотанням, матеріалами справи, доходить до висновку, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про призначення додатковоїсудово-технічної експертизи у справі слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» зазначено, що дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

За приписами ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 110 ЦПК України).

Статтею 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв`язку з чим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи (постанова Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 201/15019/14-ц).

Процесуальним законом передбачено дві підстави для призначення судом повторної експертизи, а саме: у випадку, якщо висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності (постанови Верховного Суду від 29 грудня 2022 року у справі № 686/15304/14, від 06 січня 2025 року у справі № 569/8833/20).

З матеріалів справи вбачається, що Висновком експертів №21-2567/2578 від 24 березня 2022 року судової земельно-технічної експертизи чітко встановлено, що фактичне розташування фундаменту огорожі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в межах опису меж земельної ділянки кадастровий номер: :02:002:0161, від «Б» до «В» не відповідає документам земельної ділянки кадастровий номер 0:02:002:0161, за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є позивач ОСОБА_2 . Фактичне розташування фундаменту огорожі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в межах опису меж земельної ділянки кадастровий номер: :02:002:0161, від «Б» до «В», не відповідає документам земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0071, за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є відповідач ОСОБА_1 . Накладання фактичних меж земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0071 ( у т.ч. фундаменту огорожі) по АДРЕСА_2 на межі земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0161 по АДРЕСА_1 , складає 23,8 кв.м. Фактичне порушення спільної межі між земельними ділянки з кадастровими номерами :02:002:0071, :02:002:0161 відбулось в результаті зміщення суміжної межі (паркану) на відстань від 0,37 м до 0,97 м у бік земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0161, що в розташована в АДРЕСА_1 . Для відновлення меж земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та зміни конфігурації земельних ділянок із збереженням площ земельних ділянок, пропонується виконати комплекс топографо геодезичних робіт з відновлення меж відповідно до даних правовстановлюючих документів з залученням відповідних сертифікованих фахівців, у т.ч. відновити межі вище зазначених земельних ділянок, шляхом заміщення фактичних меж на зазначені у висновку відстані (надано варіанти).

Крім того, 19 грудня 2022 року на адресу суду першої інстанції від представника відповідача надійшла копія висновку Приватного підприємства «Виробничо комерційна компанія Альянс Плюс», зроблена на виконання договору від 25 жовтня 2022 року про надання геодезичних та земплевпорядних послуг та запит ОСОБА_1 щодо відповідності фактичних меж земельної ділянки 0:02:002:0071, сформованій земельній ділянці в Державному земельному кадастрі та правовстановлюючим документам на земельну ділянку від 01 листопада 2022 року №79. Відповідно до вищевказаного висновку, фактичні межі земельної ділянки відведені та сформовані у період з 1982 року по 1987 рік, земельна ділянка перебуває у приватній власності ОСОБА_1 з 11 листопада 1993 року. Наявна технічна помилка при виконанні геодезичних та/або землевпорядних робіт у 2009 році, а саме: проігнорована конфігурація зовнішніх меж земельної ділянки. Пропозиція: привести у відповідність конфігурацію, площу та склад угідь земельної ділянки :02:002:0071 в Державному земельному кадастрі до таких, що існують фактично (на місцевості), шляхом проведення інвентаризації та внесення змін у Державний земельний кадастр.

10 листопада 2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 про доповнення висновку експерта, яке було задоволено ухвалою суду першої інстанції від 13 листопада 2023 року.

30 листопада 2023 року до суду першої інстанції надійшли роз`яснення щодо висновку 21-2567/2578 від 24 березня 2022 року, у яких експертами було роз`яснено, що в ході досліджень, проведених на етапі складання висновку, експертами було проведено дослідження топографо-геодезичних даних по просторовому місцю розташування земельних ділянок у т.ч. земельної ділянки з кадастровим номером: 0:02:002:0071 у відповідності до даних які містяться у ДЗК. Також, на польовому етапі досліджень було проведено топографо-геодезичне знімання та отримано дані щодо площі, конфігурації та просторового місцерозташування фактичних меж досліджуваних земельних ділянок, у т.ч. ділянки з кадастровим номером: 0:02:002:0071. На основі отриманих цифрових моделей було побудовано суміщену схему спірних земельних ділянок (Додаток В до висновку). За результатами проведених поєднань, як видно на схемі, встановлено що фактична загальна площа земельної ділянки з кадастровим номером: 0:02:002:0071 не відповідає площі за правовстановлюючими документами та даними внесеними до АС ДЗК. Конфігурація та розміри зовнішніх меж земельної ділянки також не відповідають даним ДЗК. Дослідження по другому питанню ухвали суду від 13 листопада 2023 року потребує додаткових досліджень, у т.ч. із ознайомленням та дослідженням матеріалів первинного відведення, первинної та поточних інвентаризацій та інших наявних матеріалів, які характеризують межі земельної ділянки з кадастровим номером 0:02:002:0071 з плином часу. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, відносно питань 2, 3 ухвали суду від 13 листопада 2023 року стосовно відповідності меж ділянки документам первинного відведення та альтернативних варіантів усунення накладань, надання висновків із цих питань можливе після проведення додаткових досліджень у т.ч. із визначення причини виникнення накладання, якою зокрема може бути як помилка при розроблені документації із землеустрою на етапі топографо-геодезичних робіт так і помилка при внесені даних про земельну ділянку до АС ДЗК, або фізичне перенесення огорож в якісь із проміжків часу.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи, та надано належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, зокрема, Висновку експертів №21-2567/2578 від 24 березня 2022 року, який є належним доказом у справі та у повному обсязі відповідає на поставлені судом запитання.

Щодо клопотання представника ОСОБА_1 про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи, то колегія суддів зазначає, що представником відповідача не наведено жодного правового доводу на обґрунтування необхідності проведення такої експертизи. Також, колегія суддів вважає, що представником відповідача у клопотанні про призначення експертизи ставляться питання, які виходять за межі позовних вимог та доказування.

У постанові Верховного Суду від 07 липня 2022 року у справі №910/886/21 зазначено, що судова експертиза (в тому числі і по ініціативі суду) призначається для з`ясування обставин, що мають значення по справі і потребують спеціальних знань, виходячи з предмету позову. Призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин виходить за межі предмету доказування, є неприпустимим.

З матеріалів справи вбачається, що у Висновку експертів №21-2567/2578 від 24 березня 2022 року експерти відповіли на питання щодо наявності накладення меж суміжних земельних ділянок у відповідності з правовстановлюючими документами на земельні ділянки та надали варіанти відновлення меж.

У свою чергу, у клопотанні про призначення експертизи від 13 травня 2024 року, представник ОСОБА_1 просить поставити на вирішення експертів питання, які фактично стосуються правильності виготовлення технічної документації на належну відповідачу на праві власності земельну ділянку та, у разі встановлення помилок, невідповідностей просить визначити варіанти їх усунення, що виходить за межі предмета доказування у даній цивільній справі та не відповідає заявленим позовним вимогам.

Колегія суддів також враховує, що ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 грудня 2023 року, яка набрала законної сили, у задоволенні ідентичного поданому до суду апеляційної інстанції клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про призначення судової земельно-технічної експертизи було відмовлено.

За таких обставин та з огляду на предмет спору, а також доводів й заперечень сторін, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 про призначення у справі додаткової судової земельно-технічної експертизи відсутні.

Керуючись ст. ст. 103,108, 260, 367, 368, 381,389 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе