УХВАЛА

12 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 522/10420/23

провадження № 61-1556ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Приморського районного

суду м. Одеси від 26 січня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах недієздатної ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про витребування об`єкта нерухомого майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Чекалов А. В., подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року у зазначеній справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

У постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження

№ 12-36гс20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 (провадження

№ 12-76гс18)). Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК України).

Тому вимога у цій справі про витребування об`єкта нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння, має майновий характер, оскільки підлягає грошовій оцінці.

Проте, касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Чекалов А. В., та судові рішення судів попередніх інстанцій не містять відомостей про ціну позову (вартість квартири АДРЕСА_1 ). Таким чином, суд касаційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження у справі, оскільки неможливо встановити вартість майна, про витребування якого просить позивач.

Отже, заявникові слід надати докази (наприклад, позовну заяву з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна тощо), які підтверджують ціну позову на день подання позовної заяви.

У разі, якщо вартість об`єкта нерухомого майна, про витребування якого просить позивач (квартири АДРЕСА_1 ),

не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (757 000 грн), заявнику необхідно врахувати, що відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Враховуючи викладене, заявнику необхідно подати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу у новій редакції з визначеною ціною позову та яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, надати докази, що підтверджують ціну позову, та надати копії скарги (в новій редакції) та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята судом до

розгляду та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 січня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко