У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судового засідання Ткаченко Ю.В.,

з участю представника заявника (відповідача) ОСОБА_1

з участю відповідача ОСОБА_2

з участю відповідача ОСОБА_3

з участю відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яка є законним представником малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про перегляд рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 травня 2014 року по справі №308/20432/13-ц за позовною заявою ОСОБА_8 , правонаступником якого є ОСОБА_9 , поданої в особі представника Шелельо І.І., до ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей Ужгородської РДА, про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 звернулися до суду із заявою про перегляд рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 травня 2014 року по справі №308/20432/13-ц за позовною заявою ОСОБА_8 , правонаступником якого є ОСОБА_9 , поданої в особі представника ОСОБА_11 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей Ужгородської РДА, про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Мотивуючи вимоги заяви вказують, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2014 року позов позивача до відповідачів було задоволено частково -зобов`язано відповідачів усунути перешкоди в користуванні позивачу власністю: будинковолодінням АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Вказують, що заявники отримали нові докази від представника ОСОБА_2 21.03.2015 року, тому не могли знати про їх наявність раніше. Крім того, рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 13.03.2015 року встановлено факт прийняття заявниками спадщини за ОСОБА_12 , колишнім власником спірного домоволодіння. Судом встановлено набуття заявниками права власності на спадкове тайно. Подані в додатку до заяви докази містять нововиявлені обставини і є істотними для справи обставинами, що не були і не могли бути відомі заявникам. Датою встановлення ново виявлених обставин є 21.03.2015 року.

Зазначають, що підстави для скасування оскаржуваного рішення та відмови в задоволенні позову є те, що право власності на спірне домоволодіння належало спадкодавцю ОСОБА_12 , який є батьком заявників. Після смерті ОСОБА_12 право власності на спадкове майно перейшло до заявників та їх матері ОСОБА_2 , яка незаконно набула право власності на все спірне домоволодіння та незаконно його відчужила.

02.06.1979 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_13 придбав незакінчений будівництвом будинок, літню кухню та надвірні будови, розміщені в с. Ратівці Ужгородського району і розташовані на земельній ділянці 0,07 га.

Вказують, що договором дарування, посвідченим державним нотаріусом Ужгородської районної нотаріальної контори 06.09.1984 року за № 3132 підтверджується, що 06.09.1984 ОСОБА_13 14 частину цього будинку подарував своєму сину - ОСОБА_12 .

На підставі рішення № 36 виконавчого комітету Ратівецької сільської ради народних депутатів від 07.08.1986 року та рішення виконавчого комітету Ужгородської районної ради народних депутатів № 208 від 10.09.1986 року будівельний паспорт з громадянина ОСОБА_14 було перереєстровано на ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та продовжено термін будівництва.

На підставі паспорта на забудову земельної ділянки в населеному пункті УРСР, виданому 01.09.1986 року виконкомом Ужгородської районної ради, виданого ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , дозволу № 5 на право виконання будівельних робіт районного архітектора Ужгородського району, рішень № 9 виконавчого комітету Ратівецької сільської ради від 11.02.1988 року про продовження ОСОБА_16 та ОСОБА_17 строку будівництва, ними було збудовано житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Заявники зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.01.1992 року. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його дружина - ОСОБА_18 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Заповітів на розпорядження своїм майном ОСОБА_13 та ОСОБА_12 не посвідчували, що підтверджується довідками Ратівецької сільської ради №№ 258, 259 від 08.05.2007 року. На день смерті ОСОБА_12 в будинку по АДРЕСА_1 проживали і були зареєстровані заявники, що підтверджується довідкою Ратівецької сільської ради № 261 від 08.05.2007 року.

Вказують, що рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 13.03.2015 року встановлено, що заявники спадщину прийняли та набули на неї право власності. ОСОБА_2 , не володіючи правом відчужувати спірне домоволодіння, в порушення ст. ст. 316, 217, 319, 358, 361, 658 ЦК України, продала його, хоча і не отримала за нього кошти.

Вказують, що таким чином, оскільки спірне домоволодіння було відчужене поза волею заявників, то вони мають право домагатися відновлення свого права на нього. Прийнявши в установленому законом порядку спадщину заявники з часу її відкриття набули речові права на успадковане домоволодіння - право володіння та право користування ним і, відповідно, право на захист цих прав. Таким чином, оскільки, спірне домоволодіння відчужене поза волею співвласників, то вони має право домагатися відновлення свого права на нього.

Крім того, вказують позивач не набув право власності на спірне домоволодіння на підставі Договору купівлі-продажу від 15.01.2010 року. Зазначають, що посвідчуючи договір нотаріус та покупець перевіряли правовстановлюючий документ продавця ОСОБА_2 на спірне домоволодіння. Таким документом було рішення Ужгородського міськрайонного суду від 01.10.2007 року у справі № 2п-4714/07, яке скасоване рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 13.03.2015 року з тих підстав, що спадкоємці спірного домоволодіння як спадкового майна набули на нього право власності по факту прийняття спадщини, яка їм належить з моменту її відкриття, як встановлено апеляційним судом. В скасованому рішенні Ужгородського міськрайонного суду від 01.10.2007 року було встановлено, що на момент смерті із спадкодавцем проживали і були зареєстровані ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_20 , які нібито відмовилися від спадщини у 2007 році, хоча жоден зі спадкоємців не подавав державному нотаріусу заяву про відмову від спадщини.

Також зазначають, що на момент укладення спірного договору купівлі-продажу домоволодіння його співвласником була спадкоємець ОСОБА_4 , у якої було станом на 2010 рік було двоє малолітніх дітей, що проживали разом з нею. А тому відчуження цієї житлової нерухомості було неможливим без дозволу органу опіки та піклування, який контролює дотримання прав та інтересів дітей.

Враховуючи вищенаведене, просять рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2014 року у справі № 308/20432/13-ц переглянути та скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник заявників (відповідачів) подану заяву підтримав, просив задовольнити.

Заявники (відповідачі) підтримали позицію представника.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що на рішення по справі № 308/20432/13-ц подано апеляційну скаргу, та така перебуває на розгляді в Закарпатському апеляційному суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ст. ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4 статті 423 ЦПК України).

Дана норма закону надає можливість перегляду судом рішення у зв`язку із виявленням істотних обставин, що існували, але не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику на час вирішення справи, тобто перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставин про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Таким чином, судом встановлено, що рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.05.2014 року у справі № 308/20432/13-ц не набрало законної сили, оскільки на нього подано апеляційну скаргу та апеляційне провадження станом на даний момент ще триває, а відтак відсутні правові підстави для перегляду вказаного рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, дослідивши матеріали справи, виходячи з аналізу вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 423-429 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яка є законним представником малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про перегляд рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 травня 2014 року по справі №308/20432/13-ц за позовною заявою ОСОБА_8 , правонаступником якого є ОСОБА_9 , поданої в особі представника Шелельо І.І., до ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яка діє у власних інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , третя особа без самостійних вимог служба у справах дітей Ужгородської РДА, про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в загальному порядку шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої у встановлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко