Справа № 339/8/25
Провадження № 22-ц/4808/357/25
Головуючий у 1 інстанції Кілик М. П.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є.,

за участю секретаря Кузів А.В.

учасники справи

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії «Газорозподільні мережі України», Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Болехівської міської ради, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії «Газорозподільні мережі України»

на ухвалу Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 08 січня 2025 року, постановлену судом у складі Кілик М.П.

у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

06 січня 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії «Газорозподільні мережі України», Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Болехівської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання заборгованості за спожитий газ незаконною, стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ними було отримано повідомлення від ТОВ «ГК Нафтогаз України» №119/4.3.1-60773-2024/160236043 від 0.11.2024 року про припинення постачання природного газу споживачу ОСОБА_2 та членам її сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з заборгованістю за спожитий газ в сумі 62 500,29 грн, яка утворилась за період з 01 травня 2022 року по 31 жовтня 2024 року.

Вважають, що ними, як споживачами не допущено заборгованості, оскільки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 користуються пільгами, передбаченими ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та мають 100-процентну знижку на оплату за користування газом.

Просили суд визнати заборгованість нараховану ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» споживачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за спожитий газ в сумі 62 500,29 грн, визначену в повідомленні ТОВ «ГК Нафтогаз України» №119/4.3.1-60773-2024/160236043 від 20.11.2024 року за період з 01 травня 2022 року по 31 жовтня 2024 року незаконною та необґрунтованою.

Стягнути з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії «Газорозподільні мережі України» солідарно на користь позивачів моральну шкоду кожному в сумі по 200 000 грн.

07 січня 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали заяву про забезпечення позову в якій просили суд заборонити ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», ТОВ «Газорозподільні мережі України Івано-Франківська філія ГАЗМЕРЕЖІ» вчиняти будь-які дії із припинення чи обмеження газопостачання, чи розподілу природного газу з 25 грудня 2024 року до будинку по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 шляхом зупинення дій повідомлення про припинення споживання природного газу №119/4.3.1-60773-2024/160236043 від 20.11.2024 ТОВ «ГК «Нафтогаз України», повідомлення (доручення) про припинення (обмеження) газопостачання споживачу та пломбування вхідної запірної труби №119/4.3.1-64373-2024/160236043 від 04.12.2024 ТОВ «ГК «Нафтогаз України», повідомлення про припинення газопостачання (розподілу) природного газу Івано-Франківської філії ГАЗМЕРЕЖІ №ІФФ/100/25.1-ВИХ-133624 від 11.12.2024, для повного з`ясування обставин справи та надання відповідної інформації від поставника послуг газопостачання, Пенсійного фонду України, Мінсоцполітики та АТ «Ощадбанк», до завершення розгляду даної справи судом та набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви позивачі зазначили, що ними подано до суду позовну заяву, предметом розгляду якої є визнання заборгованості за газопостачання споживачів по АДРЕСА_1 незаконною та стягнення моральної шкоди. Позивачами отримано чотири повідомлення про припинення надання послуги з розподілу природного газу у зв`язку з наявною заборгованістю, а саме: повідомлення від ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (№119/4.3.1-60773-2024/160236043 від 20.11.2024 та №119/4.3.1-64373-2024/160236043 від 04.12.2024) та ТОВ «Газорозподільні мережі України Івано-Франківська філія ГАЗМЕРЕЖІ» (№ІФФ/100/25.1-ВИХ-133624 від 11.12.2024 та №ІФФ/100/25.1-ВИХ-1336-24 від 11.12.2024).

У випадку не забезпечення позову сім`я учасника бойових дій та особи з інвалідністю першої групи ОСОБА_2 , разом з якою проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які є особами з інвалідністю другої групи, буде позбавлена передбаченого Конституцією України права на життя.

Ухвалою Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 08 січня 2025 року заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Суд заборонив ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та Івано-Франківській філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» вчиняти будь-які дії із припинення чи обмеження газопостачання (розподілу) природного газу до будинку на АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 . В іншій частині заяви відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ТОВ ««Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківській філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 08 січня 2025 року, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що з 01.10.2023 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» проваджує господарську діяльність з розподілу природного газу на території Івано-Франківській області. Оскаржуваною ухвалою суд втрутився в господарську діяльність товариства і обмежив права оператора ГРМ, які визначені пункті 9.1 розділу ІХ Типового договору розподілу природного газу затвердженого постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2498.

Вважає, що оскаржуваною ухвалою порушено норми ст. 37 глави 5 Закону України «Про ринок природного газу» у якій зазначено, що оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах та порушено ст.38 цього ж Закону.

Скаржник посилається на порушення судом першої інстанції ч. 15 ст. 150 ЦПК України, відповідно до якої що тимчасово, під час дії воєнного стану та протягом двох років після його припинення чи скасування, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, передбачених цим Кодексом, якщо відповідачем (боржником) є або має бути визначене господарське товариство, яке відповідає сукупно таким критеріям: є оператором критичної інфраструктури; частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану; державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв).

Оскаржувана ухвала не містить обґрунтування необхідності відповідного заходу забезпечення позову та не доведено, яким саме чином забезпечення позову порушує вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Вжиттям заходів забезпечення позову, обмежуються законні права ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» на проведення господарської діяльності, що в розумінні положень ст.136 ГПК є неприпустимим.

У запереченнях на апеляційну скаргу позивачі просять ухвалу Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 08 січня 2025 року залишити без змін.

У судовому засіданні представник скаржника Сенів О.В. підтримала апеляційну скаргу в межах її доводів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє особисто та представляє інтереси ОСОБА_3 , проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

У судове засідання представник ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Болехівської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа до електронного кабінету в системі «Електронний суд».

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без учасників справи, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений заявниками захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору. Між сторонами виник спір щодо розміру та порядку нарахування заборгованості за послуги газопостачання, невжиття заходів забезпечення (не заборона припинення (обмеження) газопостачання до житла заявників через існування заборгованості за послуги з газопостачання) може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивачів, може призвести до негативних наслідків. Суд дійшов висновку, що застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії (припинення (обмеження) газопостачання до будинку, в якому проживають заявники: по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 , через існування заборгованості за послуги з газопостачання, є доцільним і виправданим. Вжиття зазначеного виду забезпечення позову не створить негативних наслідків та не перешкоджатиме господарській діяльності ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та Івано-Франківській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з пунктом 2 частини першої та частиною третьою статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо розміру та порядку нарахування заборгованості за спожитий газ у сумі 62500,29 грн, за період з 01.05.2022 року по 31.10.2024 року. В позовній заяві позивачі просять суд визнати заборгованість нараховану ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» споживачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за спожитий газ в сумі 62 500,29 грн незаконною та необґрунтованою.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/ припинення природного газу, у таких випадках, зокрема, несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу.

Згідно повідомлення (доручення) ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про припинення (обмеження) газопостачання споживачу та пломбування вхідної запірної арматури №119/4.3.1-64373-2024/160236043 від 04.12.2024, ОСОБА_2 повідомлено про необхідність здійснення заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 у термін до 07 години 25 грудня 2024 року, у зв`язку з нездійсненням оплати за спожитий природний газ та наявною заборгованістю.

Повідомленням Долинського УЕГГ Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» №ІФФ/100/25.1-ВИХ-1336-24 від 11.12.2024 повідомлено ОСОБА_2 , у зв`язку з поданням постачальника природного газу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» письмової заяви про припинення газопостачання на об`єкт за адресою АДРЕСА_1 , - 25.12.2024 Івано-Франківською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» буде здійснено припинення газопостачання природного газу до вказаного будинку.

У заяві про забезпечення позову позивачі просили вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії «Газорозподільні мережі України» вчиняти будь-які дії із припинення чи обмеження газопостачання, чи розподілу природного газу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлений захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківській філії вчиняти будь-які дії із припинення чи обмеження газопостачання (розподілу) природного газу до будинку на АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 може призвести до негативних наслідків.

Апеляційний суд зазначає, що примусове припинення газопостачання до житла позивачів у зимовий період, може мати вкрай негативні та незворотні наслідки для життя та здоров`я позивачів, що не буде відповідати нагальній суспільній необхідності, і таке втручання в права позивачів не буде необхідним у демократичному суспільстві.

Встановлений судом спосіб забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами та буде достатнім інструментом забезпечення ефективності судового захисту, забезпечить баланс прав та обов`язків сторін у справі та усуне можливі подальші судові спори в разі задоволення заявлених позовних вимог.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що такий захід забезпечення позову є втручання суду в господарську діяльність, оскільки вжиття такого виду забезпечення позову, як заборона вчиняти будь-які дії із припинення чи обмеження газопостачання (розподілу) природного газу до будинку позивачів, не створить негативних наслідків для скаржника та не перешкоджатиме господарській діяльності скаржника, крім того, скаржник не позбавлений права нараховувати вартість спожитого газу протягом судового розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії віднесено до об`єктів критичної інфраструктури і відповідно до положень ч. 15 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, до господарських товариств об`єктів критичної інфраструктури не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Згідно ч. 15 ст. 150 ЦПК України тимчасово, під час дії воєнного стану та протягом двох років після його припинення чи скасування, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, передбачених цим Кодексом, якщо відповідачем (боржником) є або має бути визначене господарське товариство, яке відповідає сукупно таким критеріям: є оператором критичної інфраструктури; частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану; державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв).

Аналіз ч. 15 ст. 150 ЦПК України дає підстави для висновку, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, передбачених цим Кодексом, якщо відповідачем є господарське товариство, яке сукупно відповідає критеріям, визначених ч. 15 ст. 150 ЦПК України.

Скаржником не надано до суду доказів того, що частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану та державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвалу Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 08 січня 2025 року постановлено з дотриманням норм процесуального та матеріального права і підстав для її скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, колегія судів не здійснює перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії «Газорозподільні мережі України», залишити без задоволення.

Ухвалу Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 08 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2025 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Девляшевський

Є.Є. Мальцева