Справа № 463/7345/24
Провадження № 2/463/355/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань Афанасьєва Д.С.

представника позивача Геша І.Ю.

представника відповідача ПП «Люкс-Експрес» Кушнір Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» до Приватного підприємства «Люкс-Експрес», ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус ЛМНО Серафин Людмила Вікторівна, про скасування рішення про державну реєстрацію речового права,-

встановив:

представник ТОВ «Профіт Файненс» звернувся до Личаківського районного суду м.Львова із позовною заявою до ПП «Люкс-Експрес», ОСОБА_1 , просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення будівлі насосної літ. Д-1 за адресою АДРЕСА_1 , укладений 24.06.2024 між Приватним підприємством «Люкс-Експрес» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Серафин Л.В., серія та номер: 1297; застосувати наслідки недійсності правочину шляхом повернення права власності на нежитлове приміщення будівлю насосної літ. Д-1 за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060) за Приватним підприємством «Люкс-Експрес», скасувавши рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Серафин Людмили Вікторівни, індексний номер: 73800009 від 24.06.2024.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.06.2024 між Приватним підприємством «Люкс-Експрес» (надалі ПП «ЛюксЕкспрес», продавець) та ОСОБА_1 (надалі покупець) було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Серафин Л.В. за №1297 (надалі оспорюваний договір), відповідно до п.1 якого продавець передає у власність, а покупець приймає і зобов`язується оплатити на викладених нижче умовах нежитлове приміщення, а саме: будівля насосна під літерою «Д-1», загальною площею 14,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (надалі за текстом нежитлове приміщення). Відповідно до п.2 оспорюваного договору, це приміщення належить Продавцю на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого Олефір О.Г., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу від «12» січня 2008 року, зареєстровано в реєстрі за № 55, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 12.01.2008 року, номер правочину: 2630886. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 , державним реєстратором Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області від «12» вересня 2023 року, номер запису про право власності: 51746791. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060. Відповідно до п.3 оспорюваного договору, оціночна вартість приміщення становить 42 592,99 гривні 99 копійок, відповідно до Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від «21» червня 2024 року, унікальний реєстраційний номер: 201- 207972913.

24.06.2024 на підставі оспорюваного договору державний реєстратор приватний нотаріус Львівського МНО Серафин Л.В. прийняла рішення про державну реєстрацію за індексним номером 73800009.

Разом з тим, рішенням Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/4594/13 від 17.06.2015 стягнуто на користь ПАТ «ПроКредитБанк» з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як солідарного з ОСОБА_3 боржника, ПП «Люкс-Експрес» як солідарного з ОСОБА_3 боржника, заборгованість в розмірі 7 601 158,10 грн, з яких: - за договором про надання траншу № 3.12925/0410 від 25.05.2006, договором про надання траншу № 3.12925/0410-ДТ-1 від 22.06.2006 789 376,56 грн заборгованості за капіталом; 24 986,25 грн заборгованості за відсотками згідно з графіком; 191 785,08 грн заборгованість за відсотками за фактичне користування кредитом; 1 771 751,31 грн пені; - за договором про надання траншу № 3.20925/0410 від 13.03.2008 1 381 920,55 грн заборгованість за капіталом, 120 902,89 грн заборгованість за відсотками згідно з графіком; 296 172,23 грн заборгованість за відсотками за фактичне користування кредитом, 3 024 263,23 грн пені.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області у справі № 461/4594/13 від 29.12.2015 змінено рішення Галицького районного суду м. Львова від 17.06.2015 в частині задоволення позовних вимог ПАТ «ПроКредит Банк» про стягнення загальної суми заборгованості в межах Рамкової угоди № 0410 від 25.05.2006 та пені до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ПП «Люкс-експрес» і постановлено нове рішення, відповідно до якого: - стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як солідарного з ОСОБА_3 боржника, ПП «Люксекспрес» як солідарного з ОСОБА_3 боржника, на користь ПАТ «ПроКредитБанк» заборгованість в загальній сумі 3 037 941,56 грн в межах Рамкової годи № 0410 від 25.05.2006; - стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 як солідарного з ОСОБА_5 боржника, ПП «Люксекспрес» як солідарного з ОСОБА_3 боржника, на користь ПАТ «ПроКредитБанк»: пеню за договором траншу № 3.12925/0410 від 25.05.2006 та за договором №3.12925/0410-Д-1 від 22.06.2006 в розмірі 48 645,56 грн; за договором траншу №3.20955/0410 від 13.03.2008 стягнуто пеню в розмірі 169 166,19 грн. Загальний розмір пені, що підлягає солідарному стягненню з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» становить 217 711,5 грн. У іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановами старшого державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Ач Миколою Івановичем від 07.03.2017 та від 09.03.2017 відкрито виконавчі провадження №53534371, №53534435 та №53534316 про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , як солідарного з ОСОБА_3 боржника, ПП «Люкс-Експрес» як солідарного з ОСОБА_3 боржника на користь ПАТ «ПроКредитБанк заборгованості на загальну суму 3037941,56 грн. та про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ПП «Люкс-Експрес» по 1 185,23 грн. з кожного окремо на користь ПАТ «ПроКредитБанк» судових витрат.

28.07.2022 АТ "ПроКредит Банк" (первісний кредитор) та ТОВ "Факторингова компанія "ОМЕГА" (новий кредитор) уклали договір про відступлення права вимоги б/н, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитними договорами (укладеними AT "ПроКредит Банк" з ОСОБА_3 Рамковою угодою № 0410 від 25.05.2006, договорами про надання траншу № 3.12925/0410 від 25.05.2006, №3.12925/0410-ДТ-1 від 22.06.2006 та №3.20955/0410 від 13.03.2008) і за договором забезпечення.

В подальшому право вимоги за вказаними зобов`язаннями перейшло від ТОВ "Факторингова компанія "ОМЕГА" до позивача на підставі договору відступлення прав вимоги від 26.09.2022.

13.10.2023 ухвалою Галицького районного суду м. Львова у справі №461/4594/13, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 06.07.2023, замінено стягувача у виконавчому провадженні № 72810451 з виконання рішення у справі №461/4594/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного підприємства «Люкс-експрес» про стягнення заборгованості, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс».

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» є правонаступником усіх прав та обов`язків за рамковою угодою № 0410 від 25.05.2006, договору про надання траншу № 3.12925/0410 від 25.05.2006 та за договором №3.12925/0410-Д-1 від 22.06.2006; за договором траншу №3.20955/0410 від 13.03.2008.

В травні 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» Геш І.Ю., за участю заінтересованих осіб: приватного підприємства «Люкс експрес», Галицького відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі №461/4534/13-ц за позовом ТзОВ «Профіт Файненс» до ПП «Люкс експрес» про стягнення заборгованості.

13.06.2024 ухвалою Галицького районного суду м. Львова у справі №461/4594/13 видано дублікат виконавчого листа у справі №461/4594/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» до Приватного підприємства «Люкс експрес» про стягнення заборгованості за договором кредиту, на підставі якої 12.07.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Табінським О.В. відкрито виконавче провадження №75523327 з примусового виконання виконавчого листа №461/4594/13 про стягнення з ПП «Люкс-експрес» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» боргу.

Таким чином, ПП «Люкс-експрес» відчужило нежитлове приміщення за оспорюваним договором купівлі-продажу через десять днів після винесення ухвали Галицького районного суду м. Львова про видачу дубліката виконавчого листа у справі №461/4594/13, розуміючи, що відчужити своє нерухоме майно при примусовому виконанні вищезгаданого виконавчого листа воно не зможе, оскільки на таке майно буде звернено стягнення в рахунок погашення боргу.

Заборгованість відповідача 1 перед позивачем виникла перед укладенням спірного договору купівлі-продажу, і боржник міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання вказаного судового рішення. Нежитлове приміщення відчужене продавцем за спірним договором купівлі-продажу на користь одного із співвласників юридичної особи продавця.

Враховуючи те, що заборгованість ПП «Люкс-Експрес» перед позивачем виникла перед укладенням спірного договору купівлі-продажу, відповідно боржник міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання рішення у справі №461/4594/13-ц, тому позивач вважає, що оспорюваний правочин є фраудаторний та з посиланням на практику Верховного Суду просить визнати такий недійсним.

Ухвалою від 08.08.2024 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання 05.09.2024.

15.08.2025 від представника відповідача ПП «Люкс-Експрес» надійшов відзив на позовну заяву (а.с.77-83), у якому остання зазначає, що Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 17.06.2015 року (з урахуванням рішення Апеляційного суду Львівської області від 29.12.2015 року) у справі №461/4594/13-ц стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , як солідарго з ОСОБА_3 боржника, ПП "Люкс-Експрес" як солідарного з ОСОБА_3 боржника на користь ПАТ "ПроКредитБанк" заборгованості на загальну суму 3 037 941,56 грн. Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ПП "Люкс-Експрес" по 1185,23 грн. з кожного окремо в користь ПАТ "ПроКредитБанк" судових витрат.

Вказаний борг в сумі 3037941,56 грн. виник з кредитних правовідносин на підставі Рамкової угоди №0410 від 25.05.2006 між ЗАТ "ПроКредит Банк", правонаступником якого є ПАТ "ПроКредит Банк", та ОСОБА_3 . На забезпечення виконання зобов`язання між ЗАТ "ПроКредит Банк", ОСОБА_5 та ПП "Люкс-Експрес" було укладено договір іпотеки № 0325-Д33 від 26.06.2006, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кривицьким С. Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №2624.

За вказаним договором іпотеки банку передано нежитлове приміщення приміщення складів НЗ в літ. К-1: від 4 по 10, площею 922,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1.3. зазначеного договору іпотека за ним забезпечує повне виконання ОСОБА_5 зобов`язань, що виникають із Рамкової угоди № 0410 від 25.05.2006, договору про надання траншу № 3.12925 від 25.05.2006 та інших договорів про надання траншу, графіків повернення кредиту і сплати відсотків тощо.

04.10.2022 року державний реєстратор (приватний нотаріус) Барбуляк Христина Миколаївна зареєструвала припинення права власності ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» та в порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», власником майна зареєструвала ОСОБА_6 .

Ринкова вартість об`єкта нерухомості за адесою АДРЕСА_1 станом на 2008 рік становить 4629000,00 грн. (без ПДВ).

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. перебуває виконавчий лист №461/4594/13-ц виданий 29.12.2016 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 боргу за рамковою угодою №0410 від 25.05.2006 року (виконавче провадження №72328264).

При примусовому виконанні вищенаведеного виконавчого листа ТОВ «Профіт Файненс» в рахунок часткового погашення боргу передано наступне майно: - Магазин "Б" загальною площею 165.5 кв.м, за адресою АДРЕСА_2 ; - Адмінбудинок "А-1" загальною площею 166.1кв.м, за адресою АДРЕСА_2 , на загальну суму 525000,00 грн.

Майно за адресою АДРЕСА_2 є предметом іпотеки та забезпечує виконання зобов`язань Позичальника ( ОСОБА_3 ) за Рамковою угодою №0410 від 25.05.2006 року, на загальну суму 581000,00 грн..

Таким чином, станом на день звернення ТОВ «Профіт Файненс» із заявою про видачу дубліката виконавчого листа борг за рішенням Галицького районного суду м.Львова у справі №461/4594/13-ц є повністю погашеним.

Станом на дату укладення спірного договору 24.06.2024 щодо ПП «ЛЮКС Експрес» не було відкрито жодного виконавчого провадження, не зареєстровано будь-яких обмежень щодо належного підприємству майна.

Зважаючи на вищевикладене у своїй сукупності, вважає, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, позивач не довів обставин, необхідних для визнання оспорюваного договору недійсним з підстав фраудаторності, зокрема те, що ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» діяв очевидно не добросовісно та зловживав правами, як і не довів порушення своїх прав та законних інтересів укладенням оспорюваного договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, тому з посиланням на практику Верховного Суду, враховуючи визначені законодавцем загальні принципи цивільного процесу (у т.ч. обов`язок з доведення стороною всіх наведених нею обставин), презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК), презумпцію добросовісності та розумності поведінки особи (ч. 5 ст. 12 ЦК), просить в позові відмовити в повному обсязі.

20.08.2024 представник позивача скерував відповідь на відзив (а.с.172-176), у якій зазначає, що доводи представника відповідача ПП «Люкс-експрес» про те, що на час укладення спірного договору заборгованість за рішенням суду у справі № 461/4594/13 боржниками є погашеною як позасудовим зверненням стягнення на майно так і зверненням стягнення на майно іншого солідарного боржника в примусовому порядку, спростовуються як матеріалами справи та долученими до позовної заяви доказами, так і рішеннями судів, які набрали законної сили та мають приюдиційне значення для цієї справи, оскільки встановлені обставини в них стосуються осіб, які беруть участь і в цій справі, де представник відповідача ПП «Люкс-експрес» заявляла аналогічні заперечення, та судами надано їм належну правову оцінку.

Так, в постанові Львівського апеляційного суду від 18.04.2024 в справі №461/4594/13, де переглядалось рішення Галицького районного суду м. Львова, яким відмовлено ОСОБА_3 (який є солідарним боржником з ПП «Люкс-експрес» перед ТОВ «Профіт файненс») в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено та зазначено, зокрема що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання спору не підтверджує повною мірою виконання боржником обов`язку перед стягувачем. ОСОБА_3 не надав суду належних доказів, які б свідчили про помилковість видачі виконавчого листа у справі №461/4594/13-ц.

З урахуванням наведеного вважає, що позовні вимоги підставні, обґрунтовані належними та допустимими доказами та такими, що підлягають до задоволення.

В підготовчому засіданні прийнято та приєднано до матеріалів справи відзив та відповідь на відзив і у зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_1 та третьої особи в підготовчому засіданні оголошено перерву до 10.10.2024.

В підготовчому засіданні задоволено клопотання представника відповідача ПП «Люкс-Експрес» про долучення доказів.

Ухвалою підготовчого засідання від 10.10.2025 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 06.11.2025, у якому оголошено перерву до 29.01.2025.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що спірний договір укладено між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Люкс-Експрес» в період наявності в останнього невиконаного зобов`язання з повернення боргу, а тому вважає, що такий спрямований на уникнення виконання цього зобов`язання та завдання позивачу шкоди.

Представник відповідача ПП «Люкс-Експрес» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві. Зазначила, що позивачем не доведено існування боргу на час укладення спірного договору. Виконавче провадження зупинене, а на ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа подано апеляційну скаргу, яка на даний час не розглянута.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_7 в судовому засіданні 06.11.2024 проти задоволення позову заперечив, оскільки законодавчо поняття фраудаторності правочину не закріплено, таке існує лише в судовій практиці. В останнє судове засідання ні відповідач, ні його представник не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.

Третя особа в судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки суду не повідомила.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

13.06.2024 ухвалою Галицького районного суду м. Львова у справі №461/4594/13 видано дублікат виконавчого листа у справі №461/4594/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» до Приватного підприємства «Люкс експрес» про стягнення заборгованості за договором кредиту.

На підставі заяви позивача від 11.07.2024 приватним виконавцем Табінським О.В. 12.07.2024 відкрито виконавче провадження №75523327 з примусового виконання виконавчого листа №461/4594/13-ц, виданого 10.07.2024 Галицьким районним судом м.Львова про стягнення з ПП «Люкс-експрес» в користь ТзОВ «Профіт Файненс» заборгованість в загальній сумі 3037941,56 грн.

24.06.2024 між Приватним підприємством «Люкс-Експрес» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Серафин Л.В. за №1297, відповідно до п.1 якого продавець передає у власність, а покупець приймає і зобов`язується оплатити на викладених нижче умовах нежитлове приміщення, а саме: будівля насосна під літерою «Д-1», загальною площею 14,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п.2 оспорюваного договору, це приміщення належить Продавцю на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого Олефір О.Г., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу від «12» січня 2008 року, зареєстровано в реєстрі за № 55, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 12.01.2008 року, номер правочину: 2630886. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 , державним реєстратором Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області від «12» вересня 2023 року, номер запису про право власності: 51746791. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060. Відповідно до п.3 оспорюваного договору, оціночна вартість приміщення становить 42 592,99 гривні 99 копійок, відповідно до Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від «21» червня 2024 року, унікальний реєстраційний номер: 201- 207972913.

24.06.2024 на підставі оспорюваного договору державний реєстратор приватний нотаріус Львівського МНО Серафин Л.В. прийняла рішення про державну реєстрацію за індексним номером 73800009, на підставі якого право власності на закінчений будівництвом об`єкт, будівля, насосна літ. Д-1 за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060) зареєстровано за ОСОБА_1 .

Сторонами визнано, а також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що ОСОБА_1 є засновником та кінцевим бенефіціарним власником Приватного підприємства «Люкс-Експрес».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №369/11268/16-ц виклала правовий висновок про те, що … [фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам) в українському законодавстві регулюються тільки в певних сферах (зокрема: у банкрутстві (стаття 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом»); при неплатоспроможності банків (стаття 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; у виконавчому провадженні (частина четверта статті 9 Закону України «Про виконавче провадження»). Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункту 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно із частинами другою, третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір купівлі-продажу) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення коштів, що набрало законної сили. Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України).

Отже, закон не виключає визнання недійсним правочину, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника і пов`язаного із зловживанням правом, на підставі загальних засад цивільного законодавства].

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 січня 2020 року у справі № 761/26815/17 виклав висновок про те, що … [недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документа як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим].

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною першою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частин другої, третьої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Боржник (продавець), у відношенні якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та проти якого розпочате виконавче провадження по його стягненню і який відчужує майно на підставі оплатного договору купівлі-продажу, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір купівлі-продажу, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України).

Зазначені правові висновки містяться, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц.

У постанові Верховного Суду від 05 липня 2018 року у справі № 922/2878/17 викладено правовий висновок про те, що цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення боргу, що набрало законної сили. Укладення боржником, проти якого розпочате судове провадження про стягнення боргу, договору купівлі-продажу, може свідчити про його недобросовісність та зловживання правами стосовно кредитора, оскільки такий договір купівлі-продажу може порушити майнові інтереси кредитора і бути направлений саме на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які можуть хоч і не порушувати конкретних імперативних норм, але бути недобросовісними та зводитися до зловживання правом.

У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 755/17944/18 зроблено висновок, що договором, який вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції фраудаторності при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника) тощо.

У постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17 вказано, що приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) використовувала/використовували право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (абзац перший частини першої статті 216 ЦК України). У разі недійсності правочину суд застосовує реституцію: кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (абзац другий частини першої статті 216 ЦК України).

Зобов`язання з реституції виникають внаслідок недійсності правочину (його нікчемності чи визнання судом недійсним). Реституція є заходом, спрямованим на приведення майнового стану сторін недійсного правочину до стану, який вони мали до вчинення такого правочину. Вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного, зокрема нікчемного, правочину, за правилами реституції може бути адресована тільки стороні цього правочину. Крім того, реституцію можна застосувати лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, якій він був переданий.

Така ж правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.07.2024 у справі №201/444/21.

Касаційний суд вже зауважував, що: недійсність фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні має гарантувати інтереси кредитора (кредиторів) «через можливість доступу до майна боржника», навіть і того, що знаходиться в інших осіб. Метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину; в практиці касаційного суду допускається кваліфікація фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як фіктивного (стаття 234 ЦК України) чи такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України). Одна й інша підстави для кваліфікації правочину як фраудаторного побудовані законодавцем за моделлю оспорюваного правочину. Тобто, оспорення правочину має відбуватися за ініціативою кредитора як заінтересованої особи шляхом пред`явлення позовної вимоги про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов); кваліфікація правочину як фіктивного виключається, якщо на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав; натомість для кваліфікації фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України) не має значення, що на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав. Важливим для кваліфікації такого правочину як фраудаторного є те, що внаслідок його вчинення відбувається, зокрема, унеможливлення звернення стягнення на майно боржника чи зменшується обсяг його майна; очевидно, що одночасна кваліфікація оспорюваного фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як фіктивного (стаття 234 ЦК України) і такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України) не допускається (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року в справі № 761/40240/21 (провадження № 61-13013св23)).

Метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 квітня 2023 року в справі № 523/17429/20 (провадження № 61-2612св23)). Належним способом є відновлення становища яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України), і для повернення майна боржнику оспорювання наступних правочинів (реєстраційних дій) щодо цього майна не вимагається (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2023 року в справі № 161/12564/21 (провадження № 61-10546св22)).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року в справі № 754/5841/17 (провадження № 61-17966св19) зазначено, що:

«очевидно, що учасники цивільних відносин (сторони договору купівлі-продажу від 26 червня 2018 року частки у праві спільної часткової власності на квартиру) «вживали право на зло», оскільки цивільно-правовий інструментарій (договір купівлі-продажу від 26 червня 2018 року) використовувався учасниками для унеможливлення звернення стягнення на частку ОСОБА_1 і зумовив для неї настання таких негативних наслідків. Обраний ОСОБА_1 спосіб захисту (відновлення становища яке існувало до порушення, шляхом повернення частки в праві спільної часткової власності ОСОБА_2) передбачений пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України та є ефективним для захисту її порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах».

Судом встановлено, що відповідач Приватне підприємство «Люкс-Експрес», будучи боржником позивача за невиконаним судовим рішенням у справі №461/4594/13-ц, 24.06.2024 відчужив належне йому майно на користь свого засновника відповідача ОСОБА_1 , знаючи про постановлення 13.06.2024 Галицьким районним судом м.Львова ухвали про видачу ТОВ «Профіт Файненс» дубліката виконавчого листа у цій справі, діяв очевидно не добросовісно та зловживав своїми правами, а тому суд приходить до висновку, що такий договір вчинений на шкоду кредиторові (ТОВ «Профіт Файненс»), який цілком вміщується у конструкцію фраудаторності, у зв`язку з чим підлягає визнанню недійсним як такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки судом визнано недійсним договір купівлі-продажу, на підставі якого рішенням державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Серафин Людмили Вікторівни, індексний номер: 73800009 від 24.06.2024 зареєстровано перехід права власності на нерухоме майно від одного відповідач до іншого, суд приходить до висновку, що обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення є і позовні вимоги про застосування наслідків недійсності правочину шляхом повернення права власності на нежитлове приміщення будівлю насосної літ. Д-1 за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060) за Приватним підприємством «Люкс-Експрес», скасувавши рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Серафин Людмили Вікторівни, індексний номер: 73800009 від 24.06.2024.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач ПП «Люкс-Експрес» посилається, зокрема на те, що станом на день звернення ТОВ «Профіт Файненс» із заявою про видачу дубліката виконавчого листа борг за рішенням Галицького районного суду м.Львова у справі №461/4594/13-ц є повністю погашеним, оскільки рішенням Галицького районного суду м.Львова від 17.06.2015 року (з урахуванням рішення Апеляційного суду Львівської області від 29.12.2015 року) у справі №461/4594/13-ц стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , як солідарго з ОСОБА_3 боржника, ПП "Люкс-Експрес" як солідарного з ОСОБА_3 боржника на користь ПАТ "ПроКредитБанк" заборгованості на загальну суму 3 037 941,56 грн., яка виникла з кредитних правовідносин на підставі Рамкової угоди №0410 від 25.05.2006 між ЗАТ "ПроКредит Банк", правонаступником якого є ПАТ "ПроКредит Банк", та ОСОБА_3 , в забезпечення виконання яких відповідачем ПП "Люкс-Експрес" було укладено договір іпотеки №0325-Д33 від 26.06.2006, згідно з яким ринкова вартість об`єкта нерухомості за адресою АДРЕСА_1 станом на 2008 рік становить 4629000,00 грн. (без ПДВ).

04.10.2022 державний реєстратор (приватний нотаріус) Барбуляк Христина Миколаївна зареєструвала припинення права власності ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» та в порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», власником майна зареєструвала ОСОБА_6 .

Крім цього, при примусовому виконанні вищенаведеного виконавчого листа ТОВ «Профіт Файненс» в рахунок часткового погашення боргу передано наступне майно: - Магазин "Б" загальною площею 165.5 кв.м, за адресою АДРЕСА_2 ; - Адмінбудинок "А-1" загальною площею 166.1кв.м, за адресою АДРЕСА_2 , на загальну суму 525000,00 грн. та майно за адресою АДРЕСА_2 є предметом іпотеки та забезпечує виконання зобов`язань Позичальника ( ОСОБА_3 ) за Рамковою угодою №0410 від 25.05.2006 року, на загальну суму 581000,00 грн.

Суд вважає такі доводи відповідача необґрунтованими, оскільки як вбачається зі змісту Договору купівлі-продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені, у відповідності до статті 38 Закону України «Про іпотеку» (а.с.101-104), оціночна (ринкова) вартість предмета іпотеки згідно зі звітом з незалежної оцінки майна станом на дату укладення цього договору 04.10.2022 становила не 4629000 грн. як про це зазначає відповідач, а 1597040 грн. та саме за цією ціною нерухоме майно і було відчужено.

Вартість переданого стягувачу майна в рахунок часткового погашення боргу в ході примусового виконання виконавчого листа №461/4594/13-ц становить 525000 грн. (а.с.106-108, 109-112) та 581000 грн. (а.с.114-116, 118-120).

Таким чином, в рахунок погашення боргу позивачем отримано 2703040 грн. (1597040 грн.+ 525000 грн.+581000 грн.), що свідчить про часткове погашення боргу та спростовує посилання відповідача на те, що права та законні інтереси позивача укладенням оспорюваного договору купівлі-продажу нежитлового приміщення не були порушені, оскільки станом на день звернення ТОВ «Профіт Файненс» із заявою про видачу дубліката виконавчого листа (13.05.2024) борг за рішенням Галицького районного суду м.Львова у справі №461/4594/13-ц є повністю погашеним.

Такі доводи відповідача спростовуються і постановою Львівського апеляційного суду від 18.04.2024 (а.с.178-184), якою залишено без змін ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 07.11.2023 про відмову у визнанні виконавчого листа №461/4594/13-ц таким, що не підлягає виконанню.

Безпідставними суд вважає також посилання відповідача на те, що станом на дату укладення спірного договору 24.06.2024 щодо ПП «Люкс-Експрес» не було відкрито жодного виконавчого провадження, оскільки як вбачається з копії ухвали Галицького районного суду м.Львова від 13.06.2024 про видачу ТОВ «Профіт Файненс» дубліката виконавчого листа, така набрала законної сили 01.07.2024 (а.с.33), а тому до цієї дати на її підставі позивач і не міг скористатися своїм правом на відкриття виконавчого провадження. В той же час про існування цієї ухвали на момент укладення спірного договору відповідачу ПП «Люкс-Експрес» було достеменно відомо, оскільки представник останнього брала участь у судовому засіданні та була обізнана про видачу ТОВ «Профіт Файненс» дубліката виконавчого листа.

Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, які становлять 4542 грн. (3028грн.+1514грн.) судового збору по 2271 грн. з кожного.

Керуючись ст.12, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 293, 352, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення будівлі насосної літ. Д-1 за адресою АДРЕСА_1 , укладений 24.06.2024 між Приватним підприємством «Люкс-Експрес» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Серафин Людмилою Вікторівною, серія та номер: 1297.

Застосувати наслідки недійсності правочину шляхом повернення права власності на нежитлове приміщення будівлю насосної літ. Д-1 за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060) за Приватним підприємством «Люкс-Експрес», скасувавши рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Серафин Людмили Вікторівни, індексний номер: 73800009 від 24.06.2024.

Стягнути з Приватного підприємства «Люкс-Експрес» та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» 4542 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок дві гривні) судових витрат по 2271 грн. (дві тисячі двісті сімдесят одній гривні) з кожного.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» місцезнаходження: 79037, м. Львів, вул.Б.Хмельницького, буд. 212, оф.412, ;

Відповідачі: Приватне Підприємство «ЛюксЕкспрес», місцезнаходження: 79011, м.Львів, вул. Івана Франка, буд. 84, кв. 23, ;

ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Третя особа: Приватний нотаріус ЛМНО Серафин Людмила Вікторівна, адреса 79000, м. Львів, вул.Степана Бандери, 24.

Повне судове рішення складено 10.02.2025.

Суддя: Р.Я. Головатий