Справа № 683/3837/24
РІШЕННЯ
30 січня 2025 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого - судді Завадської О.П.
при секретарі Поважнюк О.Б.
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Віхерко Надія Олексіївна, до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування,
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що являється єдиним її спадкоємцем по заповіту на все майно. До того ж вже оформила свої спадкові права на інше спадкове майно. Однак не може оформити свої спадкові права на заявлену нерухомість через те, що вищевказаний Державний акт на право приватної власності на землю виданий на ім`я ОСОБА_2 після її смерті, а тому прийнятий нотаріусом як такий, що не відповідає вимогам законодавства.
Оскільки вона являється єдиним спадкоємцем баби, яка мала право на заявлену земельну ділянку, зазначений правовстановлюючий документ є чинний і у встановленому законом порядку не скасований, за спадкодавцем зареєстроване право власності на земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, тому просить визнати за нею право власності на неї в порядку спадкування за заповітом.
Представник позивачки подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просила справу розглянути в підготовчому засіданні без участі сторони позивачки.
Представник відповідача також направив заяву про розгляд справи у його відсутність при вирішенні справи поклався на розсуд суду.
Ухвалою Старокостянинівського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про наступне.
У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.
Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК УРСР (в редакції від 18 липня 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно ст.549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
У відповідності до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.
Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).
Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лажева Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Баглаївською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 01 грудня 1996 року.
У відповідності до довідки, виданої виконавчим комітетом Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 29 жовтня 2008 року за №567 ОСОБА_2 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . Згідно із записом в погосподарській книзі виконавчого комітету Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за №342 їй належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , сертифікат на право на земельну частку (пай). Дані про заборону відсутні. Після смерті ОСОБА_2 фактично в управління і розпорядження спадковим майном з 30 листопада 1996 року вступила спадкоємець за заповітом внучка ОСОБА_3 , яка проводила похорони.
За змістом довідки, виданої Баглаївським старостинським округом Старокостянтинівської ТГ Хмельницького району Хмельницької області від 15 листопада 2023 року за №14-10/157 ОСОБА_2 дійсно проживала по АДРЕСА_1 , земельна ділянка загальною площею 0,336 га знаходиться за даною адресою.
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчено виконавчим комітетом Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 30 січня 1993 року за р. №8, згідно відмітки на якому «заповіт не змінено і не відмінено». Даним заповітом ОСОБА_2 заповіла внучці ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і на що вона за законом матиме право. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи), наданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 07 листопада 2008 року за №17153940 даний заповіт є чинним.
Зі змісту копій матеріалів спадкової справи №1179/2008, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 07 листопада 2008 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що єдиним її спадкоємцем являється ОСОБА_1 , яка вже частково оформила свої спадкові права на інше спадкове майно.
Листом завідувача Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотної Т.В. за №1637/02-14 від 26 листопада 2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заявлену земельну ділянку в зв`язку із тим, що правовстановлюючий документ виданий після смерті ОСОБА_2 , що не відповідає вимогам законодавства.
На час розгляду справи в суді заявлений Державний акт на право приватної власності на землю є чинним і в встановленому законом порядку не скасований, право власності на заявлену земельну ділянку зареєстроване за спадкодавцем.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ).
Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторісвідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутисядо суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець набула право на заявлену земельну ділянку, тому це право перейшло до її спадкоємця за заповітом внучки ОСОБА_1 .
Приймаючи до уваги те, що позивачка є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 та вже частково формила свої спадкові права на інше спадкове майно, право власності ніким не оспорюється, відсутній спадковий спір, однак вона не може оформити право на вказане спадкове майно в позасудовому порядку, враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивачки немає, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, так як вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.
Оскільки позивачка не наполягала на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за позивачкою.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: вул. К.Острозького, 41 м. Старокостянтинів Хмельницький район Хмельницька область, .

Суддя