Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8383/23
Провадження № 2-п/711/9/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.,

за участю: секретаря судового засідання Кофанової А.О.,

представника позивача за довіреністю Блізнецова М.Є., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 січня 2024 року по справі № 711/8383/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа № 711/8383/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг.

24 січня 2024 року за наслідками розгляду даної справи судом ухвалено заочне рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), гарячого водопостачання (постачання гарячої води) та Внески у розмірі 63 751,49 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 6 554,26 грн., 3% річних у розмірі 2 620,34 грн., а також судовий збір у розмірі 894,67 грн. з кожного.

24 січня 2025 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати вищезазначене заочне рішення.

Заяву мотивував тим, що він не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки через те, що не знав про існування судового процесу та не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 21 січня 2025 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але з 2015 року там фактично не проживає. Враховуючи вищевикладене, він не мав можливості подати відзив на позовну заяву.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 28 січня 2025 року заяву передано для розгляду судді Булгаковій Ганні Володимирівні.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 січня 2024 року по справі № 711/8383/23 прийнято до розгляду.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав заяву та просив скасувати вищевказане рішення. Пояснив, що за адресою: АДРЕСА_1 він не проживає з 2015 року, однак про вказані обставини Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» він не повідомляв.

Представник позивача за довіреністю Блізнецов Максим Євгенійович просив залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення, а заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 січня 2024 року по справі № 711/8383/23 без змін. Пояснив, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 протягом всього спірного періоду, а тому, у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», являється індивідуальним споживачем. Відповідно до пункту 2 Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 9563/3 від 16 січня 2018 року суб`єктами користування послугами являється власник (наймач, орендар) житлового приміщення (квартири) та члени його сім`ї, в кількості 4 особи. Одним із вказаних осіб, являється ОСОБА_1 . Жодним із індивідуальних споживачів, в тому числі й ОСОБА_1 , не було повідомлено про непроживання останнього за місцем реєстрації. Враховуючи вище викладене, відповідач не виконав свого обов`язку, визначеного статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та не довів відсутність проживання за місцем виникнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Як вбачається із тексту заяви про перегляд заочного рішення, основним доказом на підтвердження правової позиції відповідача являється акт про не проживання особи за місцем реєстрації, відповідно до якого ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 але фактично проживає за іншою адресою, починаючи з 2015 року по теперішній час. При детальному ознайомленні із вказаним документом можливо встановити складання такого 13 січня 2006 року. Таким чином сторона відповідача вводить сторони та суд в оману, вказуючи на складання акту 22 січня 2025 року. Більше того, до матеріалів справи не долучено доказів, які б підтвердили проживання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про дату час, та місце розгляду справи були повідомленні належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи № 711/8383/23 та перевіривши доводивикладені в заяві про перегляд заочного рішення, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (частина 1 статті 280 ЦПК України).

У частині 1 статті 282 ЦПК України визначено, що за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно частини 3 статті 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 288 ЦПК України).

Тобто, зі змісту статті 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, не подав відзиву на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 711/8383/23, відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду, копії ухвали про відкриття провадження по справі та копії позовної заяви з додатками рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання, проте поштова кореспонденція була повернута на адресу суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Отже, відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився та не скористався правом надати відзив на позовну заяву.

Надаючи оцінку доводам відповідача про поважність причин неявки в судове засідання, суд зазначає наступне.

Так, згідно акту про непроживання особи за місцем реєстрації, складеного 22 січня 2025 року головою правління ОСББ «Новопречистенська 82», ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично там не проживає з 2015 року по теперішній час.

Водночас, фактичне проживання відповідача за іншою адресою не є підставою для визнання його неявки до суду такою, що відбулася з поважних причин.

Крім того, до заяви про перегляд судового рішення відповідачем не надано будь-яких доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи, та не були враховані судом при ухваленні рішення.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Пунктом 11 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Разом з тим, судом встановлено та відповідачем ОСОБА_1 не спростовано, що у встановленому чинним законодавством порядку він не повідомляв Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про те, що не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, зважаючи на вищенаведене, ОСОБА_1 зобов`язаний нести солідарний обов`язок з оплати житлово-комунальних послуг у квартирі, в якій він зареєстрований.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, то за відсутності зазначених обставин у їх сукупності, у суду відсутні правові підстави для скасування заочного рішення.

За таких обставин, суд приходить висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 263, 285, 287 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 січня 2024 року по справі № 711/8383/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали суду виготовлено 13 лютого 2025 року.

Головуючий: Г. В. Булгакова