СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/13/25
ун. № 2-3553/07
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Єросової І.Ю.,

при секретарі Шило М.І.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), стягувач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: старший державний виконавець Святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) Лукашова Ольга Миколаївна (03148, м.Київ, вул.Гната Юри, 9) про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Копейчикова-Бригінець К.І., у якій просить визнати дії старшого державного виконавця святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) Лукашової О.М. щодо складання довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів неправомірними. Вказує, що державним виконавцем безпідставно не зараховано всі подані боржником квитанції на підтвердження перерахування ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 грошовим переказом без призначення платежу зі сплати аліментів. Окрім того, просить поновити пропущений строк на звернення до суду зі скаргою, так як він пропущений з поважних причин, а саме, у зв`язку з постановленням судом ухвали від 29.05.2024 р. про повернення скарги.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.06.2024 р. скаргу повернено без розгляду.

22.11.2024 р. постановою Київського апеляційного суду ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 06.06.2024 р. скасовано.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.12.2024 р. скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.01.2025 р. скаргу ОСОБА_1 залишено без руху повторно.

22.01.2025 р. представником скаржника подано заяву, якою усунуто недоліки скарги.

У судове засідання скаржник та/або його представник не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Свою заявою представник скаржника просить проводити розгляд справи за її відсутності.

У судове засідання стягувач не з`явилась, про дату час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином.

Неявка учасників справи не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали встановив наступне.

Встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 02.10.2007 р. (ун.№2-3553/07) стягнуто з з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 03.12.2018 р. (ун.№759/15566/18) видано дублікат виконавчого листа №2-3553 від 02.10.2007 р.

На виконанні Святошинського ВДВС у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) перебуває виконавчий лист №2-3553 від 02.10.2007 р., виданий Святошинським районним судом м.Києва.

Повідомленням Святошинського ВДВС у м.Києві від 12.02.2024 р. №29548 зазначено про те, що згідно даних АСВП від 15.03.2010 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.

За матеріалами цивільної справи №2-3553/07 ОСОБА_2 своєю заявою від 19.09.2018 р. до Святошинського РВДВС м.Київ ГТЮ у м.Києві просила поновити виконавче провадження у зв`язку із чим головним державним виконавцем подане подання про видачу дублікату виконавчого листа, яке задоволено постановленням ухвали Святошинського районного суду м.Києва 03.12.2018 р.

26.02.2024 р. адвокатом Копейчиковою-Бригінець К.І. подано до Святошинського ВДВС у м.Києві заяву про долучення до матеріалів виконавчого провадження копій квитанцій на підтвердження сплати ОСОБА_1 аліментів з проханням зробити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, враховуючи долучені квитанції.

07.05.2024 р. представником скаржника отримано від Святошинського ВДВС у м.Києві відповідь на адвокатський запит, у якій вказується, що сума заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 448690,00 грн. Також державним виконавцем зазначено, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів здійснено на підставі доданих документів про сплату боржником коштів з призначенням платежу «сплата аліментів».

З доданих до справи доказів вбачається, що державним виконавцем не враховано копії квитанцій на підтвердження перерахування ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 грошовими переказами через «Укрпошту» без зазначення у них призначення платежу «сплата аліментів».

У постановах від 18.11.2020 у справі № 648/1102/19 та від 26.05.2021 у справі № 569/11466/20 Верховний Суд зробив висновки, що виконавець повинен враховувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.

Крім цього, постановою Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 199/2951/21 зроблено висновок про те, що між стягувачем і боржником немає інших грошових зобов`язань, окрім аліментних. Стягувач не заперечувала отримання від боржника тих грошових переказів, де вона була зазначена отримувачем, а матеріали справи не містять відомостей щодо відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником. Наведене свідчить про часткове добровільне виконання боржником свого обов`язку зі сплати аліментів. Враховуючи, що боржник надав копії квитанцій про здійснення платежів на користь стягувача, у державного виконавця не було підстав не враховувати надані боржником квитанції під час визначення заборгованості зі сплати аліментів.

В даному випадку, суд враховує, що боржником грошові кошти сплачувались в добровільному порядку як виплати аліментів. Будь-яких доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження відмови стягувача від отримання банківських переказів від боржника.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи (згідно із частиною першою статті 447 ЦПК України).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку (постанова Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 645/5637/15-ц).

Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц (провадження № 14-496цс19) сформулювала правовий висновок, згідно з яким, оскільки скаржник звернувся до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, така скарга має розглядатися за правилами цивільного судочинства. У цій справі спір вирішувався саме шляхом подачі скарги на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду зробив висновок, що спір про визнання незаконними розрахунків державного виконавця щодо заборгованості зі сплати аліментів може розглядатись у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця (постанови від 01 квітня 2020 року у справі № 401/3734/16-ц; від 22 квітня 2020 року у справі № 523/7815/18; від 15 липня 2020 року у справі № 645/5637/15-ц; від 12 листопада 2018 року у справі № 465/926/06; від 05 серпня 2020 року у справі № 464/6206/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 569/1662/18; від 09 грудня 2020 року у справі № 727/12304/19; від 01 жовтня 2020 року у справі № 344/17895/19; від 17 березня 2021 року у справі № 2-3619-2007).

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (постанова Верховного Суду від 07 жовтня 2022 року у справі № 401/4103/14-ц (№ в ЄДРСР 106660094)).

Отже, боржник вправі звернутися до суду зі скаргою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення (там же).

У вказаній категорії справ стягувач (боржник) вправі обирати спосіб судового захисту: або оскаржувати дії державного виконавця, або пред`явити позов на загальних підставах (постанова від 16 лютого 2022 року у справі № 308/263/20).

Отже, питання з приводу правомірності визначення державним виконавцем розміру аліментів підлягає розгляду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, шляхом подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. У передбачених у частині четвертій названої статті випадках, виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

Тобто саме на виконавця покладено обов`язок щомісячно обчислювати як розмір аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), так і заборгованість зі сплати аліментів і повідомляти про її існування та розмір сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику.

Відповідно до пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/2 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Частиною другою статті 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов висновку, що доводи скаржника щодо не здійснення розрахунку аліментних зобов`язань з урахуванням сплачених добровільних платежів є обґрунтованими. Відповідно, дії державного виконавця щодо нездійснення такого розрахунку визнаються неправомірними. Суд зобов`язує державного виконавця усунити допущені порушення (поновити порушене право заявника) шляхом проведення нового розрахунку аліментних заборгованостей за вказаний період.

На підставі вищевикладеного керуючись ст. 1, 3, 4, 5, 18, 71 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 137, 447, 448, 449, 450, 451ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), стягувач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: старший державний виконавець Святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) Лукашова Ольга Миколаївна (03148, м.Київ, вул.Гната Юри, 9) про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) Лукашової Ольги Миколаївни щодо неврахування при складанні довідки-розрахунку заборгованості платежів боржника сплачених стягувачу коштів без призначення платежу "сплата аліментів" та зобов`язати старшого державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) Лукашову Ольгу Миколаївну здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні НОМЕР_1 з урахуванням сплачених ОСОБА_1 з 2008 р. по 2014 р. грошових коштів в якості аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.Ю. Єросова