ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивачів: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів у загальному позовному провадженні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_1 , до Фастівської міської ради, третя особа: Друга Київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності майна та визнання права власності на майно у порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_1 (далі позивачі) через представника ОСОБА_2 звернулися до Фастівського міськрайонного суду Київської областічерез систему «Електронний суд» з позовом до Фастівської міської ради (далі відповідач), третя особа: Друга Київська державна нотаріальна контора,в якому просили1) встановити фат належності спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_1 по 1/2 частин житлового будинку АДРЕСА_1 ; 2) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; 3) визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право власності по 1/6 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 , який за життя заповіт не склав. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої увійшло, серед іншого, житловий будинок АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги є дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Так, померлий не зареєстрував за собою право власності на спірне майно, що стало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, що змушує позивачівзвернутися до суду.

Відзиву на позовну заяву від представника відповідача не надходило.

У судовому засіданні позивач та представник позивачів підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні(ч. 1 ст. 211 ЦК України).

Ухвалою суду від 01.10.2024 року відкрито провадження у справів порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано належним чином звірені копії матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_5

24.12.2024 року надійшли витребувані судом документи.

Ухвалою суду від 22.01.2025 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 66).

Спадкоємцями першої черги є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (том 1 а.с. 67) та діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (том 1 а.с. 46) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (том 1 а.с. 47).

20.08.2024 року державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори Погорілою Л.С. видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , що зареєстровані в реєстрі за №13906 та за №13912 по 1/3 частки земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:004:0047 за адресою: АДРЕСА_1 та по 1/3 частки земельної ділянки площею 0,0507 га, кадастровий номер :02:004:0048 за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 59-60, 61-62).

У той же час, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.08.2024 року №2555/02-31 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (том 1 а.с. 41-43).

Як вбачається із довідки КП ФМР «Фастівське БТІ» від 13 червня 2024 року №757, станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (том 1 а.с. 34).

На думку позивача, спірний будинок є власністю подружжя ОСОБА_6 , проте, правовстановлюючі документи відсутні.

Так, рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 23.07.2010 року №168/1 надано дозвіл ОСОБА_5 на виготовлення проектно-кошторисної документації на будівництво індивідуального двоповерхового житлового будинку розміром 8.00 х 7.50 м на належній йому земельній ділянці площею 0,1507 га по АДРЕСА_1 . Попереджено, що приступити до будівельних робіт можливо лише після оформлення будівельного паспорту в проектно-виробничому архітектурно-планувальному бюро м. Фастова та виготовлення і затвердження проектно-кошторисної документації в установленому законом порядку (том 1 а.с. 44).

Стороною позивачів надано також будівельний паспорт на будівництво індивідуального двоповерхового житлового будинку та малих очисних споруд за адресою: АДРЕСА_1 , який видано ОСОБА_5 28 листопада 2013 року (том 1 а.с. 24) та вимоги до забудови земельної ділянки від 28 листопада 2013 року (том 1 а.с. 25), схему забудови земельної ділянки від 28 листопада 2013 року (том 1 а.с. 26).

Крім того, наявний у матеріалах справи і технічний паспорт на вказаний будинок, що виготовлено на ім`я ОСОБА_1 станом на 17 травня 2024 року (том 1 а.с. 74-86).

У той же час, житловий будинок в експлуатацію введено не було, та, відповідно, право власності померлий ОСОБА_5 , як і позивач ОСОБА_1 , за собою не зареєстрували. До того ж, будинку адреса згідно експеримен тального порядку присвоєна не була (том 1 а.с. 68).

Порядком Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 13 квітня 2011 р. № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів Українивід 8 вересня 2015 р. № 750) (далі Порядок) визначено механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Як зазначено у п. 4 Порядку, надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

За приписами ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України).

Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як зазначалось вище, підставою для відмови у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом стала відсутність правовстановлюючих документів на будинок, тобто реєстрації за померлим права власності на майно у встановленому законом порядку.

Судом перевірено, що спадкодавець за життя не зареєстрував за собою право власності на будинок, до того ж, його не було введено в експлуатацію у встановленому законом порядку.

За таких обставин, на даний час відсутність підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, оскільки станом на час відкриття спадщини це майно не належало спадкодавцю.

У справі ЄСПЛ "SundayTimes v. UnitedKingdom" суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права, як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто укладені у суспільстві правила та засади моральності суспільства.

До цих правил, які визначають сталість правозастосування, відноситься і судова практика.

Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом", зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (справа "Steelandothers v. TheUnitedKingdom").

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачами не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання права власності на майно, а тому позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 6, 16, 1216, 1218, 1220,1268, 1269, 1271 ЦК України, ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 60, 76-81, 211, 223, 258, 263, 264, 265, 268, 352 ЦПК України , -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_1 , до Фастівської міської ради, третя особа: Друга Київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності майна та визнання права власності на майно у порядку спадкування, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ;, адреса реєстрації: АДРЕСА_3

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Фастівська міська рада, , адреса: Київська обл., м. Фастів, площа Соборна, буд. 1;

Третя особа: Друга Київська державна нотаріальна контора, , адреса: м. Київ, вул. Саксаганського, 45.

Суддя: Н.А. Осаулова

Рішення виготовлено 12.02.2025 року