Справа №: 148/2579/24
Провадження № 2/148/115/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дамчук О.О.,

за участю секретаря Носулько К.П.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку з повідомленням сторін в м. Тульчин цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПІНГ-ПОНГ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 102782077 від 01.04.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.04.2021 ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено договір про споживчий кредит № 102782077. Згідно з умовами якого відповідач отримав 6000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток № 1 до договору № 102782077 від 01.04.2021) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 01.05.2021. ТОВ «МІЛОАН» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач у свою чергу умов вказаного кредитного договору не виконав. У подальшому, 08.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги № 04Т, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 102782077 від 01.04.2021 укладеним з відповідачем. У свою чергу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «ФК ПІНГ-ПОНГ» на підставі договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022, у тому числі за кредитним договором № 102782077 від 01.04.2021 укладеним з відповідачем. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання первісному кредитору та після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК ПІНГ-ПОНГ» за кредитним договором № 102782077 від 01.04.2021, станом на 13.11.2024 в сумі 25800,00 грн, що складається із: заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 6000,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 19800,00 грн, також просить стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн.

У судове засідання представник позивача (36 зворот), будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи не з`явилася. У позовній заяві міститься прохання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.7 зворот, 63-64).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 , який повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку (а.с.61, 65, 68, 70-72 ) у судові засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Заяви та клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду від останнього не надходили.

Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене вище, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до ч.1 ст. 191 ЦПК України, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачем заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що не суперечить положенню частини 2 ст. 191 та частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сторони в справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 01.04.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 102782077 від 01.04.2021, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кошти в кредит в сумі 6000,00 грн., а останній зобов`язався повернути отриману суму на наступних умовах: Розмір кредиту 6000,00 грн.; строк користування кредитом 30 днів, кінцевий термін повернення 01.05.2021; тип процентної ставки - фіксована. Відсоткова ставка 1% в день, нараховується за кожен день користування позикою. Стандартна процентна ставка 5% в день діє протягом 60 днів (автопролонгація) за умови порушення терміну повернення кредиту (неповернення кредиту та несплати процентів за користування кредитом 01.05.2021) (а.с.9 зворот 10, 24 зворот - 29).

Кошти кредиту були надані відповідачу ТОВ відповідно до п. 2.1 договору, а саме кошти кредиту в розмірі 6000,00 були перераховані на банківський картковий рахунок відповідача (а.с.35).

08.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги № 04Т, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором № 102782077 від 01.04.2021 (а.с.17-24).

Як вбачається із розділу 6 зазначеного договору права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання цього договору за умови здійснення оплати ціни права придбання грошової вимоги (розділ 6 п.6.1, 6.2.3, розділ 2 п.6 Договору).

Із копій платіжних доручень (а.с.37-39) вбачається перерахування ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» коштів ТОВ «МІЛОАН» на виконання зазначеного вище Договору відступлення права вимоги.

Відповідно до витягу Реєстру Боржників № 1 від 08.07.2021 до Договору відступлення прав вимоги відповідач мав загальну заборгованість у розмірі 25800,00 грн (а.с.11 зворот).

Згідно договору № 1/15 факторингу від 24.01.2022 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «ФК ПІНГ-ПОНГ», у тому числі за кредитним договором № 102782077 від 01.04.2021 (а.с.30-33).

Відповідно до копії Реєстру Боржників від 24.01.2022 до Договору № 1/15 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 24.01.2022 відповідач станом на дату відступлення права вимоги мав загальну заборгованість у розмірі 25800,00 грн (а.с.12).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 24.01.2022 заборгованість за кредитним договором № 102782077 від 01.04.2021 становить 25800,00 грн (а.с.12 зворот - 13), з яких: - заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 6000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 24.01.2022 19800,00 грн.

Враховуючи положення ст. ст. 514, 516 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач набув право вимоги за кредитним договором № 102782077 від 01.04.2021.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 12 ЦПК України передбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається, що факт отримання коштів відповідачем не заперечувався, однак, як встановлено у судовому засіданні відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов`язання та відповідних виплат на погашення позики у строки передбачені договором не здійснював. Згідно зі статтею 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові від 26 грудня 2019 року № 467/555/19 Верховний Суд, виснував, що «враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до умов Договору № 102782077 від 01.04.2021 ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредитні кошти на споживчі потреби в межах строку дії Договору - 30 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення суми позики та відсотків 01.05.2021 (включно). Кредит надається без умови його забезпечення.

З огляду на зазначене, відповідач, підписанням договору про надання споживчого кредиту № 102782077 та всіх додатків до нього на сайті позикодавця, шляхом введення коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, приєднавшись до Публічної пропозиції ТОВ «МІЛОАН» та отримавши кредитні кошти, висловив своє волевиявлення та підтвердив своє погодження з усіма його умовами, як прийнятними для нього. Про прийняття відповідачем усіх умов договору свідчить також те, що останній не скористався своїм правом, передбаченим ст. 15 ЗУ «Про споживче кредитування» та не відмовився від його умов.

Відповідно до п. 2.2.2. нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування.

Також пунктом 2.3 передбачена пролонгація строку кредитування, яка може бути на пільгових умовах (за особистим зверненням позичальника) або на стандартних умовах у разі невиконання вчасно зобов`язання та така пролонгація не може перевищувати 60 днів.

Пунктом 2.4.1. кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. Договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.

За умовами п.2.4.2. вбачається, що у випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту. Сплата заборгованості після спливу строку кредитування є підставою виникнення у позичальника додаткових обов`язків щодо сплати пені та/або процентів, згідно розділу 4 Договору.

Із змісту викладених вище пунктів договору вбачається, що в разі непогашення заборгованості у визначені у договорі строки, якщо за особистим зверненням позичальника не відбулась пролонгація на пільгових умовах, відбувається пролонгація на стандартних умовах, яка діє не більше ніж 60 днів, після чого платежі вважаються простроченими та кредитодавець має право стягнути заборгованість у примусовому порядку або звернути стягнення на майно, що належить позичальнику.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Вбачається, що законом визначено право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору за умови дотримання вимог закону при укладенні договору.

Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем договору позики та отримання кредиту на споживчі (особисті) потреби. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копії договорів відступлення права вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором, до позивача по справі.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у строки передбачені договором належним чином не виконав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 6 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію Договору про надання правової допомоги з адвокатом Білецьким Б.М № 43657029 від 07.08.2024 (а.с.14 зворот - 16); копію акту № 102782077 від 30.09.2024 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом; копію детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Білецьким Б.М, необхідних для надання правничої (правової) допомоги (а.с.14); копію додаткової угоди № 102782077 від 07.08.2024 (а.с.33 зворот); копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Білецького Б.М., серії КС № 5618/10, а тому з урахуванням вимог ст.137 ЦПК України суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. Клопотань про зменшення суми витрат на правничу допомогу в порядку ч.5 ст. 137 ЦПК України від відповідача на адресу суду не надходило.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позовних вимог, таким чином сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується електронною платіжною інструкцією № 458 від 30.10.2024 (а.с.1), стягнути з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст. 525-527, 530, 598-599, 610, 615, 626, 628, 629, 634, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПІНГ-ПОНГ» (07406, Київська область, М. Бровари, вул. Симони Петлюри, буд. 21/1, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346) заборгованість за кредитним договором № 102782077 від 01.04.2021 у розмірі 25800,00 (Двадцять п`ять тисяч вісімсот) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПІНГ-ПОНГ» (07406, Київська область, М. Бровари, вул. Симони Петлюри, буд. 21/1, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346) у рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу в розмірі 6000,00 (Шість тисяч) гривень 00 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 (Двох тисяч чотирьохста двадцяти двох) гривень 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області, протягом тридцяти днів, починаючи з дня проголошення, чи отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О.Дамчук