Провадження №2-з/447/3/25
Справа №447/442/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

20.02.2025 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Кісіль А.В.,

розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

18.02.2025 позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

13.02.2025 на адресу суду надійшла вищевказана позовна заява.

Ухвалою суду від 17.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву, заперечень на позовну заяву.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що предметом спору по даній справі є визнання за позивачкою право власності на 1/2 частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1583 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0027, яка була придбана за спільні кошти з відповідачем. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.12.2018, посвідченого державним нотаріусом Новороздільської державної нотаріальної контори Шолок О.Я., зареєстровано в реєстрі за №3680 ОСОБА_2 належить земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1583 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0027. Позивачка вважає, що до ухвалення рішення у даній справі відповідач ОСОБА_2 може відчужити вищевказану земельну ділянку, а це в свою чергу може утруднити захист та відновлення прав позивачки ОСОБА_1 у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Згідно з копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.12.2018, посвідченого державним нотаріусом Новороздільської державної нотаріальної контори Шолок О.Я., зареєстрованого в реєстрі за №3680 встановлено, що земельна ділянка площею 0,1583 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0027, належить ОСОБА_2 .

На підставі п. 3 ч. 2 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову після відкриття провадження у справі подається до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

На підставі викладеного, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі та заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємопов`язаними, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи предмет даного позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе задоволити заяву про забезпечення позову.

Підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст. 149, 150, 153, 258, 260 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1583 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0027, що належить ОСОБА_2 .

Позивач: ОСОБА_1 місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Ухвала, що постановлена судом у судовому засіданні під час розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень з дня її постановлення, незалежно від її оскарження.

Копію ухвали суду скерувати заявнику та відповідним особам, яких стосується дана ухвала, для відома та виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Текст ухвали складено 20.02.2025.

Суддя Головатий А. П.