Справа № 134/1581/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 лютого 2025 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Швець Л.В.,

при секретарі судового засідання Томашенко О.М.

з участю представника позивача - адвоката Глушкової О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду селища Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин, визнання права на спадщину за законом,

встановив:

В вересні 2024 року адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Городківка Крижопільського (нині Тульчинського) району Вінницької області помер прадід позивача - ОСОБА_2 . За життя останній прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, оскільки спільно з нею проживав на день смерті. Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно на час смерті, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 3,44 умовних кадастрових гектарів на території села Леонівка та яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ВН № 052309, виданим на підставі рішення Крижопільської районної адміністрації від 05 травня 2000 року № 84 на ім`я ОСОБА_3 , який втрачено, про що в місцевій газеті «Сільські новини» поміщено оголошення про визнання сертифікату недійсним. Разом з тим, у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме, що остання є його матір`ю, у нього є перешкоди в оформленні спадщини. Згідно із повідомлення Державного архіву Вінницької області від 27.11.2023 року в книгах актових записів про народження громадян по с. Леонівка Крижопільського району Вінницької області за 1926-1928 роки запису про народження ОСОБА_2 не виявлено. Тому підтвердити даний факт можливо тільки в судовому порядку. Родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується також відомостями, які містяться в погосподарській книзі, згідно довідок, які видані Городківською сільською радою. Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також можуть підтвердити і свідки. Він є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті ОСОБА_2 , факт родинних відносин підтверджуються наданими свідоцтвами. Спадкоємцем є також і його батько, ОСОБА_4 , який не претендує на спадщину, про що написав відповідну заяву, завірену нотаріусом. Інші спадкоємці відсутні. З приводу оформлення своїх спадкових справ він звернувся до нотаріуса, однак, останній йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю у нього оригіналів правовстановлюючих документів та документів, які підтверджують родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Тому за захистом своїх спадкових прав змушений звернутися до суду.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 04 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Також вирішено питання про витребування доказів.

17 вересня 2024 року на адресу суді із Крижопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області надійшов актовий запис про смерть № 14 від 10.04.2001 року на ОСОБА_3

20.09.2024 року на адресу суду від Крижопільської державної нотаріальної контори надійшла відповідь щодо спадкових справ до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , та померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , надавши Інформаційні довідки із Спадкового реєстру.

19.12.2024 року на адресу суду надійшла відповідь із Державного нотаріального архіву Вінницької області інформація щодо спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Крижопільського районного суду від 21 січня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Глушкова О.І. підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав зазначених у позові. Вважає, що до суду подано достатньо доказів для задоволення позову.

Представник відповідача - Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області - направила на електронну адресу суду клопотання, у якому просить розглянути справу у відсутності представника Городківської сільської ради за наявними у справі документами.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Городківка Крижопільського (теперішнього Тульчинського) району Вінницької області помер ОСОБА_2 , що слідує з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 03.11.2023 року та копія якого міститься в матеріалах справи.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є правнуком ОСОБА_2 .

Факт родинного споріднення підтверджуються: копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданого 11 квітня 1996 року, де його батьком вказаний ОСОБА_4 ; копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 9 від 02 листопада 2023 року, з якого вбачається, що батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вказаний ОСОБА_5 ; копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 2 від 02 листопада 2023 року, з якого вбачається, що батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вказаний ОСОБА_2 .

Згідно довідки, виданої старостою Вербського старостинського округу Городківської сільської ради від 18.12.2023 року № 305, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Дійсно похований на кладовищі в с. Вербка. Факт його смерті встановлений рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 03.04.2024 року (справа № 134/307/24), яке набуло законної сили 16.05.2024 року.

Відомості, які містяться в довідці № 300 від 07.12.2023 року та № 299 від 07.12.2023 року, які видані старостою Вербського старостинського округу Городківської сільської ради підтверджують, що ОСОБА_2 на день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя прадід позивача ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , так як спільно проживав з останньою на день смерті, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення вказаних правовідносин).

Згідно довідок Державного архіву Вінницької області №№ 08-2701/7 від 27.11.2023 року та 08-1929/7 від 30.07.2024 року, в книзі актових записів про народження громадян по с. Вербка Крижопільського району Вінницької області за 1926, 1927, 1928 роки запису про народження ОСОБА_2 не виявлено. Тому підтвердити факт, що ОСОБА_3 була матір`ю ОСОБА_2 , можливо тільки в судовому порядку.

Пунктом 9 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» також визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини».

Родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме, що він є її сином підтверджується відомостями, які містяться в погосподарській книзі по с. Вербка Тульчинського (колишнього Крижопільського) району Вінницької області, де сказано, що власником лицьового рахунку будинку АДРЕСА_1 , був ОСОБА_2 станом на 10.04.2001 року сім`я складалась: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9 , власник будинку; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , мати; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Факт родинних відносин, підтвердили в судовому засіданні і свідки ОСОБА_7 , яка пояснила суду, що є сусідкою для ОСОБА_2 та підтверджує той факт, що ОСОБА_3 була матір`ю для ОСОБА_2 , вони разом проживали на одному господарстві. Він завжди звертався до неї «мати».

Свідок ОСОБА_8 надав суду наступні покази, що сім`ю ОСОБА_2 знає, оскільки був у його внука на весіллі за «нанашку» зі сторони дружини. Від того часу і спілкувалися вже як родичі. Знає, що ОСОБА_9 проживав в із матір`ю, не раз чув, як він її називав «мамою».

Свідок ОСОБА_10 суду дала такі покази, що вона для сім`ї ОСОБА_11 була сусідкою, жила недалеко. Знала, що ОСОБА_9 був сином для ОСОБА_3 , вона чула, як він називав її «мама», вони проживали разом в одному господарстві, з ними ще жив син ОСОБА_12 . Його дружина померла була давно. Мати його померла в 2001 році.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивач у інший спосіб не може довести факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що факт родинних відносин є доведеним, а саме що останні між собою є матір`ю і сином.

Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Указані висновки викладені і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №145/797/15-ц (провадження № 14-608цс18).

Згідно ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; а також якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом статті 553 ЦК УРСР уважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Спадкові справа до майна після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заводилася, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру №№ 78366544, 78366606 від 16.094.2024 року відповідно, наданими на ухвалу суду Крижопільською державною нотаріальною конторою, а також відповідями із Крижопільської державної нотаріальної контори № 73/01-16 від 20.09.20245 року та з Державного нотаріального архіву Вінницької області № 2518/01-18 від 05.12.2024 року. Дані факти свідчать про відсутність спадкоємців після їх смерті.

Як вбачається із актового запису про смерть № 14 від 10.04.2001 року - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Вербка Крижопільського районну Вінницької області.

За життя ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) розміром 3,44 умовних кадастрових гектарів, яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії ВН № 052309, виданого на підставі рішення Крижопільської районної державної адміністрації від 05 травня 2000 року № 84, вартість земельної частики (пай) складає 146 134 грн, що підтверджується довідками відділу № 6 Управління з надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Згідно довідок, які надані Городківською сільською радою Тульчинського району Вінницької області (які знаходяться в матеріалах справи) підтверджено, що ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_3 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення спадкових правовідносин, вважався таким, що прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_13 - померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , повторно виданого 09 листопада 2023 року.

Син ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , що встановлено рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 03.04.2024 року (справа № 134/307/24)

Внук ОСОБА_2 (батько позивача) - ОСОБА_4 , будучи спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення, відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується його заявою, засвідченою приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Яроцькою Т.В. 17 січня 2024 року за № 214.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

У відповідності до ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, досліджені судом докази вказують на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті прадіда ОСОБА_2 , який в свою чергу за життя фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 .

Приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Питель М.С. повідомила позивачу ОСОБА_1 про відсутність можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно - право на земельну частку (пай), що підтверджується відповідною довідкою від 19 квітня 2024 року № 63/01-16.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Сертифікат, що посвідчує право на земельну частку (пай) серія ВН № 052309, який виданий на підставі рішення Крижопільської районної державної адміністрації від 05.05.2000 року № 84 на ім`я ОСОБА_3 , про право на земельну частку (пай) розміром 3,44 умовних кадастрових гектарів втрачено, про що зроблено оголошення в газеті «Сільські новини» від 24.04.2024 року.

Згідно з п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування при вирішені спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 16, 17 Перехідних положень ЗК України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачою державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно з п. 3.5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відсутність у спадкодавця ОСОБА_2 правовстановлюючого документу на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту свого права є, зокрема, визнання права.

Оскільки відсутні інші спадкоємці, які б могли претендували на спадщину, Городківська сільська рада Тульчинського району Вінницької області є належним відповідачем у справі.

Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права в даному випадку не існує. Оформити спадщину у нотаріуса позивачка позбавлена можливості, оскільки не може надати нотаріусу оригінал або дублікат сертифікату.

Отже існує спір про право і права та інтереси позивача порушуються, з незалежних від неї причин, а тому підлягає судовому захисту.

Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування.

Наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення.

Суд зауважує, що в ході судового розгляду не було здобуто даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 (внук ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини, подавши відповідну нотаріально посвідчену заяву), які б прийняли спадщину, чи претендували б на неї, право позивача на прийняття спадщини ніким не оспорюється, а відповідач у справі не надав заперечень на позов, а тому відмова у позові фактично порушила б законне право позивача на отримання спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , що б диспропорційно вплинуло на принцип «справедливості» при вирішенні даної справи.

Так судом встановлено, що майно належить спадкодавцю ОСОБА_2 законно, з огляну на те, що він прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 в силу статті 549 ЦК УРСР 1963 року, якій земельна частка (пай) належала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 052309.

З огляду на те, що в судовому засіданні доведено факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, належність спадкового майна померлим, відсутність інших спадкоємців першої черги, оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), суд беручи до уваги вищезазначене, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Оскільки відповідачем по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 263-265, 315 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вербка Крижопільського (нині Тульчинського) району Вінницької області є матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Городківка Крижопільського (нині Тульчинського) району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Городківка, Тульчинського (колишнього Крижопільського) району Вінницької області, право власності на земельну частку (пай) розміром 3,44 умовних кадастрових гектарів на території с. Леонівка Тульчинського (колишнього Крижопільського) району Вінницької області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 052309, виданим на підставі рішення Крижопільської районної адміністрації від 05.05.2000 року № 84 на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Городківська сільська рада Тульчинського району Вінницької області, місцезнаходження: с. Городківка, вул. Благовіщенська, 51, Тульчинського району Вінницької області, .

Повний текст рішення складено 19 лютого 2025 року.

Суддя