Справа № 524/6014/24
Провадження №2/524/262/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2025 рокуАвтозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Чирви В.П., представника відповідача - адвоката Мушука В.В, розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа:виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав.

Зазначає, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зокрема не виховує та не утримує доньку, її життям та розвитком не цікавиться. Рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука від 04.05.2022 року розірвано шлюб та визначено місце проживання доньки в з ним. Донька зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , ним не створювались перешкоди у спілкування дитини з матір`ю. ОСОБА_3 перебуває на його утриманні. Наразі заборгованість по аліментним зобов`язанням становить 62 311, 60 грн. Дитина навчається у приватному навчальному закладі , повністю забезпечена всім необхідним. З 09 липня 2022 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_5 . Саме його дружину ОСОБА_4 їх з відповідачем донька вважає мамою. Наголошував, що мати дитини має фактичну можливість, але немає вольового бажання виконувати батьківські обов`язки, покладені на неї законом. Нехтування ОСОБА_2 батьківськими обов`язками, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права матері, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті людини, як з моральної так і з правової точки зору. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки. .

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.06.2024 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 18.09.2024 року закрито підготовче судове засідання призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою від 27.09.2024 року суд повернувся до стадії підготовчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи:виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав.

25.09.2024 року судом одержано відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мушука В.В., який направлений засобами поштового зв`язку 11.09.2024 року.

У відзиві представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Мушук В.В, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки підстави для позбавлення батьківських прав відсутні.. Стверджує, що у 2020 році у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та неможливістю чоловіком забезпечити потреби родини виїхала до Польщі, попередньо домовившись із чоловіком та його батьками, що дитина на деякий час залишиться з ними. У період з 2020 до 2024 року ОСОБА_2 підтримувала відносини з донькою за допомогою мобільного зв`язку, передавала подарунки та кошти на утримання доньки. Натомість, з початку 2024 року відповідач заблокував телефонні дзвінки та чинив їй перешкоди у спілкуванні з донькою, на що звернулась до служби у справах дітей і з батьком проведено профілактичну бесіду. Наголошує, що позивач створив нову родину, в якій у нього народилась донька. Відповідач забороняє ОСОБА_3 спілкуватись з матір`ю, натомість самостійно участі у вихованні дитини не приймає, покладаючись у цьому питанні на своїх батьків.

Ухвалою суду від 03.12.2024 року закрито підготовче судове засідання призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Чирва В.П. підтримують позовні вимоги, просять їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Промова адвоката у судових дебатах приєднана до матеріалів справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Мушук В.В. просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування у судове засідання не з» явився. Надано висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки.

Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, показання свідків, спеціаліста, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_6 ,матір`ю якої є ОСОБА_2 , батьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданого 09 червня 2016 року.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука від 04.05.2022 року, яке набрало законної сили, крім іншого, місце проживання дитини дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визначено з батьком ОСОБА_1 . Як зазначено у судовому рішенні, суд на підставі встановлених обставин, враховуючи, що дитина не досягла десятирічного віку, наявність належних матеріально-побутових умов для проживання дитини у батька, який має можливість утримувати та забезпечувати матеріальні і духовні потреби дитини, відсутність належних заперечень матері щодо місця проживання дитини з батьком, прихильність дитини до кожного з батьків, а також з метою забезпечення інтересів дитини, і в цій частині вимог, дійшов висновку про необхідність задоволення позову з визначенням місця проживання дитини з позивачем. (справа №524/4000/2021)

Розрахунками заборгованості по сплаті аліментів підтверджується, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини з вересня 2022 року по лютий 2024 року у розмірі 62311, 60 грн.

Із змісту висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_6 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 29.08.2024 року № 2077 орган опіки та піклування, вважає за недоцільне позбавляти батьківських прав відповідача відносно дитини

Позивач ОСОБА_1 допитаний в якості свідка, повідомив суду, що відповідач ОСОБА_2 залишила дитину у 2021 році та виїхала за межі України та наразі, проживає у Польщі. Відповідач життям доньки не цікавиться, як і її навчанням та станом здоров» я. Повідомив суду, що дитина називає матір`ю його дружину ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю позивача проживає з позивачем, його жінкою та онуками, відповідача з 2021 року не бачила. Колишня невістка донькою не цікавиться.

Свідок ОСОБА_4 повідомила, що ОСОБА_3 називає її мамою. Наголошує, що саме вона приймає безпосередню участю у вихованні та забезпеченні дитини. Натомість ОСОБА_2 самоусунулась від виховання, спілкування з донькою, не приймає участь у її житті

Свідок ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,, кожен окремо, свідчили суду, що матері - ОСОБА_2 немає у житті дитини. Ії вихованням займається ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 ..

Між сторонами виник спір щодо позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19, від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19, 607/15704/22 від 29.11.2023 зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків..

Основним твердженням позивача є те, що:

-відповідач не сплачує аліменти на утримання доньки

-з донькою не спілкується, участі у вихованні не приймає, їх життям не цікавиться

Даючи відповідь на основні аргументи позивача, суд наголошує на наступному.

Твердження про несплату аліментів не можна покласти в основу для позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки наявність заборгованості щодо сплати аліментів сама по собі не є підставою для позбавлення матері дитини батьківських прав. Факт стягнення з одного з батьків на користь іншого аліментів на утримання дитини не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо їх утримання, оскільки таке стягнення є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька / матері до надання їй належного утримання. Такі висновки маються у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 420/1075/17 .

Згідно із ч. 5, 6ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі №638/15336/18, провадження №61-13690св20; від 07 лютого 2022 року у справі №759/3554/20, провадження №61-1544св21; від 10 листопада 2023 року у справі №401/1944/22, провадження №61-10115св23; від 15 листопада 2023 року у справі №932/2483/21, провадження №61-5203св23).

Згідно висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 29.08.2024 року № 2077, орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до її дитини. Згідно цього висновку ОСОБА_2 у 2021 році, за спільною згодою зі своїм чоловіком виїхала до Республіки Польща, де наразі і проживає. Зазначає, що не має можливості безпосередньо бачитись та спілкуватись з донькою, натомість передає їй речі та іграшки. У червні 2022 року приїхала до України забрати дитину з собою, повідомила батька дитини, що має стабільний дохід та створила належні умови для проживання, але ОСОБА_1 заборонив ї вивозити доньку. .

Суд, аналізуючи висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 29.08.2024 року № 2077, вважає, що він є обґрунтованим, оскільки не встановлено дійсної причини подачі позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини сторін, зважаючи на пояснення матері. При цьому, враховано визначення судом місця проживання доньки сторін, - з батьком та проведення у 2022 році профілактичної бесіди з ОСОБА_1 з питань виховання матір`ю дитини. У рішенні зазначено на підставі яких саме зібраних матеріалів зроблено відповідний висновок.

Надані суду докази позбавлення батьківських прав, а саме відомості щодо місця проживання позивача з донькою, а також належного та відповідального ставлення до виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, показання свідків щодо байдужого ставлення матері до доньки, а також обстеження житлово - побутових умов за місцем проживання дитини та одноосібного відвідування медичних закладів та школи батьком, не є достатніми доказами для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки беззаперечно не підтверджують факт свідомого ухилення ОСОБА_2 від виконання обов`язків з виховання доньки.

Та обставина, що на час розгляду справи вихованням і розвитком доньки займається батько, який у 2022 році створив нову сім`ю, не свідчить безумовно про те, що мати дитини, яка виїхала у 2021 році до Республіки Польща не бажає приймати участь у її утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками.

Судом встановлено, що відповідач в недостатній мірі приймає участь у вихованні ОСОБА_3 .

Квитанції про перерахування аліментів на утримання доньки є нерегулярними.

З огляду на наведене у поведінці ОСОБА_2 є ознаки невиконання нею своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 остаточно і свідомо самоусунулась від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідачем ініційовано позов про встановлення способів участі у вихованні доньки та у процесуальному документі, поданому суду відповідач категорично запевняє, що бажає спілкуватися з донькою та брати участь у її вихованні.

Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Судом допитана практикуючий психолог Кременчуцького міського центру комплексної реабілітації дітей з інвалідністю, член Європейської Асоціації психологів ОСОБА_11 . Остання повідомила суду, що у листопаді 2024 року звернувся батько дитини з приводу відношення дитини до матері, батька, мачухи та сестри та зроблено загальний висновок щодо встановлення у дитини підвищеного стану особистісної тривожності та набуту лабільність нервової системи на тлі подій, які наразі відбуваються у родині. ОСОБА_3 боїться втратити родину. Рекомендований стан спокою.

Суд, повністю погоджується з таким заключенням спеціаліста та вважає, що батькам необхідно звернутись до інтересів дитини та забезпечити можливість гармонійного зростання, забезпечення злагоди між людьми, частиною якого є участь матері у вихованні ОСОБА_3 , якого вона не отримує і які переважають над інтересами позивача.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, відповідач не бажає уникати виконання своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 258, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа:виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав- відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору віднести на рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня складення судового рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Олена Предоляк

Повний текст судового рішення складений 21 лютого 2025 року