Справа № 686/2221/25
Провадження № 2/686/2417/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.02.2025

м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Салоїд Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

В січні 2025 товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду із позовом, зазначивши, що 17.02.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір № 20535 про надання фінансового кредитку. який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримувати.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) на укладання договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору товариство зобов`язується надати клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах.

Сума наданого кредиту: 1 500 грн. на споживчі потреби, дата надання кредиту: 09.02.2021. строк кредиту 18 днів, стандартна процентна ставка 2.5 % в день або 912.5% річних..

Згідно п. 2.4 укладеного договору кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

На виконання вимог пункту 2.4 кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти НОМЕР_1 для перерахунку кредитних коштів.

Згідно інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» від 21.05.2024 було перераховано кредитні кошти в сумі 1 500,00 грн. за реквізитами вказаної платіжної картки., емітентом якої є Privat Bank.

17.02.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанією «Авіра Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу № 02-17/02/2022, у відповідності до умов якого товариством з обмеженою «ФК Авіра Груп» передало (відступає) ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» приймає належні ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК «Авіра Груп» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 9 450.00 грн., з яких: 1 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 950,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», ні на рахунки попереднього кредитора.

Таким чином, позивач вважає, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за договором про надання фінансового кредиту №20535 від 09.02.2021 в розмірі 8 925.00 грн. та просить її стягнути в примусовому порядку.

Представник позивача, будучи належно повідомленим про час та місце судового розгляду справи, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника.

Відповідач про розгляд справи повідомлений у передбаченому законом порядку, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв від нього до суду не надходило. Відзиву на позов не подав.

За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні, ухваливши заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 27.01.2025 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження призначено судове засідання на 19.02.2025

19.02.2025 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин.

Суд, перевіривши матеріали справи доказами, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

09.02.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 20535.

Згідно п.п. 1.1 договору позики ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» надає клієнту фінансовий кредит в сумі 1 500,00 грн. на 18 днів,тобто до 26.02.2021.

За користування кредитом клієнт сплачує 2,5 % на добу, а позичальник зобов`язується надати клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах.

Згідно п. 2.4 укладеного договору кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

На виконання вимог пункту 2.4 кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти НОМЕР_1 для перерахунку кредитних коштів.

Згідно інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» 5349/05 від 21.05.2024 відповідачу було перераховано кредитні кошти в сумі 1 500,00 грн. за реквізитами вказаної платіжної картки НОМЕР_1 .

17.02.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Авіра Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу № 02-17/02/2022, у відповідності до умов якого товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» передало (відступає) ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» приймає належні ТОВ «ФК «Авіра Груп»» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі за договором про надання фінансового кредиту № 20535 від 09.02.2021.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 02-17/02/2022 від 17.02.2022, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 8 925.00 грн., з яких: 1 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 425,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем. у відповідача наявний борг станом на 25.06.2024 на суму 8925,00 грн., з яких: 1500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 425,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Відповідно до умов договору (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Отже, між ТОВ «ФК «Авіра Груп» і відповідачем укладено кредитний договір на 1 500 грн. строком кредитування 18 днів із сплатою процентів товариству за кредитом 912,5% річних від суми кредиту в перерахунку 2,50 % на добу. Строком на 30 діб, тобто до 26.02.2021.

Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікаторомAV3878, що підтверджується копіє договору про ідентифікацію.

Згідно додатку № 1 до договору сторони погодили наступний графік розрахунків сторони при укладанні договору погодили сплату відсотків в розмірі 675 грн.

Нарахування процентів поза межами дії кредитного договору в розмірі 6 750.0 грн. суперечить вимогам закону та стягненню в такому обсязі не підлягає. Тому з цих підстав підлягають стягненню проценти в розмірі 675.00 грн.

Аналіз розрахунку заборгованості за відсотками про щоденні нарахування та погашення за цим кредитним договором свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору.

Разом із тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Тобто, право кредитодавця нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 11.06.2021 року, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону. За таких обставин суд дійшов висновку, що із відповідача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір процентів 675,00 грн., тіла кредиту 1 500,00 грн., які вказані у додатку № 1 договору про надання споживчого кредиту № 226343 від 17.01.2022.

Норми права застосовані судом і мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до умов договору, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Відповідно до положень п.1.2 та п.1.3 Договору про надання фінансового кредиту №20535 від 09.02 2021 року: строк позики (строк дії договору) становить 18 днів; орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково, дата надання фінансового кредиту 09.02.2021 року, дата повернення позики 26 лютого 2021 року.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За умовами договору про надання фінансового кредиту сторони встановили строк кредитування до 26 лютого 2021 року, однак ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку, що є неприпустимим.

З цих підстав стягненню підлягає 1 500 грн. сума заборгованості за кредитом та 675 грн. заборгованість за відсотками, а всього 2 175.00 грн..

Тому саме таке право вимог у зазначених розмірах перейшло і до його правонаступника, з цих підстав позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 590,30 грн. (2 175.00 х 2 422.40 грн. : 8925.00 грн. = 590.3 грн.), оскільки позовні вимоги задоволені судом частково.

Змістом частини 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги б/н від 20 травня 2023 р., детальний опис робіт (наданих послуг) на суму 12 922.4 грн., свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю..

До вказаного розміру понесених витрат включені канцелярські витрати, сплата судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422,4 грн., зустріч та консультація щодо перспектив судового врегулювання кредитної заборгованості 1 година, вартість 2000 грн. складення та подання до суду позовної заяви 2.5 години 5 000 грн., інші клопотання до суду 1.5 години 3 000 грн., всього 5 годин на загальну суму 12 922, 40 грн.

Варто зауважити, що сплата судового збору та канцелярські витрати не входять до витрат на правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява № 19336/04).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Відтак, суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 грн., зважаючи на те, що адвокатом Пархомчуком С. до суду не подано жодного клопотання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 512,514,516,526,549, 599, 627,629,1048,1049, 1054 ЦК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» 2 175,00 грн. заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 20535 від 09.02.2021, з них 1 500 грн. заборгованості за кредитом, 675 грн. заборгованості за відсотками, 1 500 грн. витрат на правничу допомогу та 590,30 грн. судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення його тексту до Хмельницького апеляційного суду .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення Хмельницькому апеляційному суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 19.02.2025.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», вул. Кирилівська, буд.82, оф.7, м. Київ, 04080, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя: