Справа № 459/349/24 Головуючий у 1 інстанції: Куцик-Трускавецька О.Б.
Провадження № 22-ц/811/2552/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Чижа Л.М.

за участю: представника ІНФОРМАЦІЯ_1 -

ОСОБА_1 , представника Міністерства оборони

України - Матяшука В.Й., ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 23 липня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Міністерство Оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просив:

-встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав однією сім`єю, мав спільні права та обов`язки із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та був членом сім`ї ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня його смерті, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 , у с. Спірне, Бахмутського району, Донецької області;

-встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на утриманні в ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня його смерті, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 , у с. Спірне, Бахмутського району, Донецької області.

В обґрунтування заяви покликається на те, зокрема, що ОСОБА_2 з народження проживає у батьківському будинку в АДРЕСА_1 . Проживав разом із батьками, сестрою та двома братами. Брат та сестра заявника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , після досягнення повноліття та створення сім`ї переїхали проживати окремо. В даному будинку залишився проживати на постійній основі заявник ОСОБА_2 із наймолодшим братом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та батьками. Після смерті батьків у вказаному будинку залишилися проживати лише заявник ОСОБА_2 з молодшим братом ОСОБА_6 зазначає, що вони спільно проживали, утримували будинок, робили косметичний ремонт в будинку, харчувались, мали однакові та спільні права щодо утримання домогосподарства, яке залишилось їм від батьків. Молодший брат заявника, будучи фізично здоровим, фактично продовжував утримував сім`ю, так як міг заробляти та отримувати грошові кошти, старший брат ОСОБА_2 , через вади із здоров`ям допомагав по господарству. 3 моменту вторгнення російської федерації в Україну ОСОБА_6 перебував у складі Збройних сил України, однак ІНФОРМАЦІЯ_6 загинув у с. Спірне, Бахмутського району, Донецької області, під час виконання бойового завдання. Оформляючи документи у військкоматі на отримання грошового забезпечення заявнику роз`яснили, що він також, як єдиний член сім`ї загиблого військовослужбовця має право на отримання одноразової грошовою допомоги, у зв`язку із загибеллю ОСОБА_6 . Право на отримання такої одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів № 168 від 28.02.2022 (яка діяла на момент виникнення правовідносин) мають члени сім`ї загиблого та всі утримувачі передбачені ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Заявник, як рідний брат не має права на отримання такої одноразової грошової допомоги після смерті ОСОБА_6 , але має право на отримання такої одноразової грошової допомоги, як єдиний член сім`ї загиблого військовослужбовця, та як особа, яка перебувала на утриманні військовослужбовця, у зв`язку із своїм станом здоров`я.

На підставі наведеного просив задовольнити його заяву.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 23.07.2024 заяву ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав однією сім`єю, мав спільні права та обов`язки із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та був членом сім`ї ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня його смерті, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 , у с.Спірне Бахмутського району Донецької області.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на утриманні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня його смерті, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 , у с. Спірне Бахмутського району Донецької області.

Рішення суду оскаржив ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на обґрунтування факту проживання з ОСОБА_6 однією сім`єю у розумінні положень частини другої статті 3 СК України. Надані заявником докази в їх сукупності не надають підстав для висновку про те, що заявник був членом сім`ї та перебував на утриманні померлого ОСОБА_6 . У матеріалах справи відсутні докази щодо розміру доходів, як померлого ОСОБА_6 , так і заявника ОСОБА_2 , а також щодо розміру допомоги заявнику з боку померлого ОСОБА_6 . Співвідношення розмірів допомоги, яку заявник отримував від брата, та інших одержуваних ним доходів не доведено, оскільки такі докази заявником не подані. Надані заявником письмові докази також жодним чином не підтверджують факту перебування ОСОБА_2 на повному отриманні свого брата ОСОБА_6 , оскільки не містять інформації про надання померлим заявнику матеріальної допомоги на постійній основі, що була основним джерелом засобів до його існування, про розмір такої допомоги та розмір доходів самого заявника.

Просить скасувати рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити повністю.

Від Міністерства оборони України надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу. Просить скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 , представник Міністерства оборони України - Матяшук В.Й. підтримали апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_3 заперечили проти задоволення апеляційної скарги. Інші учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не відповідає.

З копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 15.12.1973 вбачається, що заявник ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_9 ) та ОСОБА_8 (померла ІНФОРМАЦІЯ_10 ).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є рідним братом заявника.

З копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 21.07.2022 та довідки про смерть за № 103 від 21.07.2022 вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Спірне Бахмутського району Донецької області.

З копії лікарського свідоцтва про смерть №3554 від 19.07.2022 вбачається, що смерть ОСОБА_6 настала у зв`язку з військовими діями.

Відповідно до довідки, виданої Нивицьким Старостинським округом, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 проживав у АДРЕСА_1 , похований 21.07.2022 на кладовищі в с. Нивиці Червоноградського району Львівської області.

З акту обстеження житлово-побутових умов проживання гр. ОСОБА_2 , 1973 р.н., вбачається, що останній є особою з інвалідністю 3 групи, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровані: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , які по місцю реєстрації не проживають. ОСОБА_2 постійно проживав із братом ОСОБА_6 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 і був на його утриманні.

Згідно з довідкою № 382 від 09.09.2022, виданою Нивицьким старостинським округом Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області, ОСОБА_2 дійсно проживав та вів спільне господарство у АДРЕСА_1 разом зі своїм братом ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З копії довідки до акта медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №729111 ОСОБА_2 повторно проходив огляд 16.09.2022, група інвалідності 3, причина інвалідності загальне захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01.10.2024.

Встановлено, що дружина заявника ОСОБА_12 та його син ОСОБА_13 проживають окремо, у місті Львові, сімейні стосунки вони не підтримують.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з доведеності заявником факту, що він проживав однією сім`єю із померлим братом ОСОБА_6 та перебував на його утриманні.

Однак з цим висновком колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині першій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частин першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб (постанова Верховного Суду від 17 червня 2024 року у справі № 753/21178/21, провадження № 61-15630св23).

У цій справі заявник звернувся із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні брата до смерті останнього. Встановлення факту перебування на утриманні брата до смерті останнього необхідне заявнику для виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України 28.02.2022 № 168 «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), і саме у зв`язку з тим, що заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує такий факт, він звернувся до суду в порядку окремого провадження разом із заявою про встановлення факту і подав відповідні докази.

Розглядаючи заяви в окремому провадженні, суд на підставі поданих доказів з`ясовує можливість досягнення тієї мети, яку перед собою ставить заявник, у разі подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Питання про те, чи має юридичне значення той чи інший факт, із заявою про встановлення якого особа звернулася до суду, вирішується залежно від мети його встановлення (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2024 у справі № 161/9609/22, провадження № 61-12995сво22.)

У пункті 2 Постанови № 168 (у редакції, чинній на час смерті брата заявника) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000,00 грг, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до вимог статті 16-1 Закону № 2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Відповідно до частини першої статті 31 Закону № 2262-ХІІ члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів (постанова Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 520/6518/17)

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша - третя статті 89 ЦПК України).

До заяви як доказ спільного проживання однією сім`єю та перебування на утриманні у загиблого заявник долучив копії наступних документів: акти обстеження житлово - побутових умов, довідок старости Новицького старостинського округу, свідоцтва про народження своє та загиблого, свідоцтв про смерть батьків, рішення ВЛК, довідки про смерть ОСОБА_6 , пенсійного посвідчення та довідки МСЕК ОСОБА_2 ..

Однак надані заявником докази не підтверджують факту його перебування на утриманні рідного брата ОСОБА_6 , оскільки не містять інформації про надання померлим заявнику матеріальної допомоги на постійній основі, що була основним джерелом засобів до його існування, про розмір такої допомоги та розмір доходів самого заявника.

Також суд першої інстанції залишив поза увагою те, що заявник є повнолітнім, може самостійно працювати і отримувати дохід, а також отримує пенсію по інвалідності.

Крім цього надані докази не доводять факт спільного проживання однією сім`єю заявника із померлим ОСОБА_6 . Факт спільного проживання та/або реєстрації місця проживання без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не може свідчити про те, що мали місце усталені відносини, які притаманні сім`ї та що вони проживали однією сім`єю і заявник був членом сім`ї ОСОБА_6 . Вказаний факт не може бути підтверджений лише показаннями свідків за відсутності інших належних та допустимих доказів.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що вимоги заявника є недоведеними, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 23 липня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Міністерство Оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 14.02.2025

Головуючий

Судді