Справа № 214/1645/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 лютого 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Малаховської І.Б.,

за участю секретарки судового засідання Лопушенко Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, цивільну справу №214/1645/23 за позовною заявою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в рамках неукладеного договору, в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу,-

Установив:

Короткий зміст позовних вимог.

1.Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» основну суму заборгованості в сумі 31 649,02 грн., компенсацію за інфляційні втрати в сумі 15 705,76 грн., 3% річних в сумі 3 335,44 грн. та судові витрати у розмірі 2 684,00 грн.

Аргументи учасників справи.

2.В обґрунтування позовних вимог зазначає, що АТ «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги щодо здійснення постачання теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання населенню. Позивач свої зобов`язання виконав, надав послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 . Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання. А відповідач зобов`язаний оплатити отримані послуги. В наслідок неналежного виконання зобов`язань, щодо здійснення оплати за надані послуги у відповідача у період з 30.10.2017 року по 14.04.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 31 649,02 грн. Оскільки заборгованість відповідач в добровільному порядку не погашає, а з приводу її наявності між сторонами існує спір, тому представник позивача, діючи в інтересах АТ «Криворізька теплоцентраль», вимушена звернутися до суду.

3.Від представника відповідача, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до суду надійшов відзив, в якому він просить суд закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1, 2 ст. 255 ЦПК України та за результатами розгляду справи позовну заяву залишити без задоволення.

В обґрунтування зазначає, що позивач звертаючись до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області порушив правила предметної та суб`єктивної юрисдикції. Дана справа підлягає розгляду в господарському судочинстві.

Вказані позивачем рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради не є доказом надання позивачем послуг теплопостачання відповідачу, оскільки у зазначених рішеннях лише рекомендується організувати виконання комплексу пусконалагоджуваних робіт, здійснити пробні пуски тепла та утримати системи теплопостачання в робочому гідравлічному режимі, без прив`язки до конкретних адрес.

Представник відповідача стверджує, що в приміщення ніколи не було обладнано жодними теплоспоживчими установками. Згідно акту від 23.09.2021 року обстеження інженерних систем нежитлового приміщення з індивідуальним опаленням у житловому будинку, складеного за участі представників позивача встановлено, що приміщення від`єднано від внутрішньо будинкової системи опалення, забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерела опалення.

Також, позивачем пропущено строки позовної давності.

4.Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив з якого вбачається, що позивачем не порушено правил підсудності, оскільки інформація щодо здійснення відповідачем підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.

Письмові докази, а саме рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради є належними та допустимими, а також їх треба розглядати в сукупності з іншими доказами.

Представник позивача вказує, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Твердження відповідача, що приміщення ніколи не було приєднано до систем централізованого опалення спростовується тим, що останній не надав суду затверджену проектну документацію, а саме її частину ОВ на підтвердження того, що проектом не було передбачено централізоване опалення його приміщення.

Крім того, позивач стверджує, що не пропустив строки позовної давності.

5.Від представника відповідача до суду надійшли заперечення до відповіді на відзив, відповідно до яких відповідь на відзив подано представником позивача із порушенням норм цивільного законодавства згідно до чого не потрібно брати до увагу докази долучені до відповіді на відзив.

6.Від представника позивача надійшли письмові пояснення з яких вбачаються, що навіть якщо у нежитловому приміщенні відповідача наявна автономна система опалення, то вона функціонує додатково, разом з централізованою системою постачання теплової енергії.

Заяви та клопотання учасників справи.

7.Представник позивача до зали судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.

8.Відповідач та його представник до зали судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Процесуальні дії у справі.

9.11 квітня 2023 року судом відкрито провадження у справі та прийнято позовну до розгляду.

Обставини справи, встановлені судом.

10.Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 з 23.06.2017 року є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину. (а.с.11-11 зворот)

11.Позивач звертався до ФОП ОСОБА_1 щодо укладання договору купівлі-продажу теплової енергії №2011 (а.с.12-20)

12.Відповідно до розрахунку спожитої теплової енергії, основна сума заборгованості відповідача становить 31 649,02 грн., компенсацію за інфляційні втрати в сумі 15 705,76 грн., 3% річних в сумі 3 335,44 грн. (а.с.21-23 зворот)

13.Факт надання позивачем послуги з постачання теплової енергії відповідачу підтверджується відповідними актами та рішеннями КМР (а.с.24-36 зворот)

14.Відповідно до технічного паспорту складеного Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за результатом технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , в графі «опалення» вказане автономне, конвекторне опалення (а.с.77-82)

15.Згідно до акту обстеження інженерних систем нежитлового приміщення з індивідуальним опаленням у житловому будинку від 23.09.2021 року, в приміщенні 10 у будинку АДРЕСА_3 від`єднано від внутрішньо будинкової системи опалення забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерел опалення; відсутнє окреме відгалуження приміщення; не обладнане вузлом розподільного обліку/приладу розподілювачем; транзитний трубопровід приміщення ізольований; немає стояків в приміщенні. (а.с.83)

16.Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2017 року, ОСОБА_1 отримав у спадщину нежитлове приміщення, магазину непродовольчих товарів, загальною площею 55,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.84)

17.Згідно до відповіді на запит Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 займається видом діяльності: 47.59 роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціальних магазинах (основний), 47.78 роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціальних магазинах, 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.85)

18.Відповідно до ухвал Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2022 року та 29.11.2022 року, АТ «Криворізька теплоцентраль» звертався до суду із позовом до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 31 649,02 грн., проте позовну заяву залишено без руху та в подальшому залишено без розгляду. (а.с.86-89)

19.Згідно до довідки стосовно показників заборгованості за спожиту теплову АТ «Криворізька теплоцентраль», заборгованість ОСОБА_1 за період з 30.10.2017 року по 14.04.2021 року станом на 16.10.2024 рік становить 31.649,02 грн. (а.с.175)

Джерела права й акти їх застосування.

20.Відповідно до ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

21.Відповідно до вимог ст.ст.11,526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

22.Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Аналогічні положення передбачаласт.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(в попередній редакції закону).

23.Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ч. 6ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-IV.

24.Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

25.Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

26.Відповідно до положень статті 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

27.Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

28.Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68 ,162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів.

29.Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

30.Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.

31.Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

32.Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

33.Відповідно до ч. 1 ст. 320 Цивільного кодексу України, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.

34.Відповідно до ч. 1 ст. 264 Цивільного Кодексу України строк позовної давності переривається разом з учиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Тобто у разі часткової сплати заборгованості відповідачами відбувається переривання строків позовної, давності, таким чином позивач може змінити період стягнення заборгованості.

Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду.

35.Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року.

36.Щодо твердження представника відповідача, що спір між двома суб`єктами господарювання, АТ «Криворізька теплоцентраль» та ФОП ОСОБА_1 повинен розглядатися за правилами господарського судочинства, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

37.Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання, та від визначення цих правовідносин як господарських (такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 916/1261/18).

38.Наявність статусу підприємця не свідчить про те, що з моменту державної реєстрації фізичної особи підприємця така особа виступає як підприємець у всіх правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №2-7615/10, від 05.06.2018 у справі №522/7909/16-ц).

39.Отже, вирішення питання про юрисдикційність спору за участю фізичної особи-підприємця залежить від того, виступає чи не виступає фізична особа як сторона у спірних правовідносинах суб`єктом господарювання, та чи є ці правовідносини господарськими.

40.Згідно довідомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно , ОСОБА_1 з 23.06.2017 року є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину.

41.Докази використання відповідачем спірного нежитлового приміщення саме у підприємницькій діяльності у справі відсутні і не впливає на правовий статус його як власника вказаного об`єкта нерухомого майна, набутого ним у власність саме як фізичною особою у спадщину.

42.Таким чином, якщо стороною спору про надання комунальних послуг є громадянин як фізична особа - власник об`єкта нерухомого майна, який має статус суб`єкта підприємницької діяльності, і якщо немає доказів використання його майна у господарській діяльності, це зумовлює наслідки у вигляді зміни юрисдикційності такої справи і відповідно закриття провадження у ній, оскільки на час відкриття місцевим господарським судом провадження розгляд цієї справи належав до повноважень суду цивільної юрисдикції, тому що у цьому спорі вказана особа виступає як фізична особа - власник нерухомого майна, а не суб`єкт підприємницької діяльності (аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №920/50/19).

43.Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, що нежитлове приміщення не було приєднано до систем централізованого опалення та відповідно ОСОБА_1 ніколи не користувався послугами позивача, з огляду на наступне.

44.Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

45.Відповідно до п. 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

46.Згідно до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

47.Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, який був чинний на момент виникнення правовідносин між сторонами та втратив чинність з 17 вересня 2019 року, визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг.

48.Відповідно до п.1.2 Порядку, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж.

49.Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни до наказу від 22 листопада 2005 № 4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

50.Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що чинним законодавством України встановлено чіткий порядок відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, одною з головних умов для цього відключення є рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання процедури, прийнятого на підставі заяви власника (власників) будинку.

51.Відповідно до Постанови Верховного суду у справі № 643/133/17 від 18 червня 2020 року, Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

52.Згідно до технічного паспорту складеного Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за результатом технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна за адресою: вул. Володимира Великого, буд. 9, прим. 10, м. Кривий Ріг, в оцінюючому акті від 07.08.2009 року в графі «опалення» вказане автономне, конвекторне опалення.

53.Згідно до акту обстеження інженерних систем нежитлового приміщення з індивідуальним опаленням у житловому будинку від 23.09.2021 року, в приміщенні 10 у будинку АДРЕСА_3 від`єднано від внутрішньо будинкової системи опалення забезпечується тепловою енергією від індивідуального джерел опалення; відсутнє окреме відгалуження приміщення; не обладнане вузлом розподільного обліку/приладу розподілювачем; транзитний трубопровід приміщення ізольований; немає стояків в приміщенні.

54.Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, щодо підтвердження факту встановлення автономного опалення відповідно до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачанню затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4 та рішення КМР від 08.02.2006 № 90 «Про створення комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води».

55.Таким чином, суд вважає, що відповідачем у зв`язку з відсутністю оплати послуг з опалення порушено права позивача, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту теплову енергію з урахуванням 3% річних за розрахунком позивача.

56.Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за період з 31.10.2017 року по 14.04.2021 рік за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 31 649,02 грн.

57.Щодо стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за інфляційні втрати в сумі 15 705,76 грн. та 3% річних в сумі 3 335,44 грн., суд зазначає наступне.

58.Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

59.Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

60.Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.

61.Таким чином, згідно з розрахунку доданого до позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню 3% річних у сумі 3 335,44 грн., інфляційні втрати у сумі 15 705,76 грн.

62.Щодо клопотання представника відповідача про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

63.З розрахунку заборгованості, вбачається період її нарахування за надання послуг з 30.10.2017 року по 14.04.2021 року за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 9, прим. 10.

64.Згідно з пунктами 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

65.Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято 11.03.2020 року постанову «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» за №211, якою установлено із 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин. У подальшому Кабінет Міністрів України неодноразово продовжував карантин на території України, який діє й на теперішній час.

66.За таких обставин, строк позовної давньої до даних правовідносин необхідно відраховувати з 01.04.2017 року.

67.З матеріалів справи вбачається, що з позовною завою представник позивача звернувся до суду 08 березня 2023 року. Таким чином, з урахуванням періоду заборгованості з 30.10.2017 року по 14.04.2021 року, суд вважає, що відповідачем невірно визначено початок перебігу строків позовної давності. Відповідно, заява про застосування наслідків пропуску строків позовної давності не підлягає задоволенню.

68.Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

69.Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. (а.с.5).

70.Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору по 2684,00 грн.

Керуючись 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в рамках неукладеного договорузадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» основну суму заборгованості в сумі 31 649,02 грн., компенсацію за інфляційні втрати в сумі 15 705,76 грн. та 3% річних в сумі 3 335,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», код ЄДРПОУ 00130850, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя І.Б. Малаховська