Справа №443/144/25
Провадження №2/443/273/25
РІШЕННЯ

іменем України

17 лютого 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати шлюб укладений між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17.10.2019 виконавчим комітетом Вороблевицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, про що складено актовий запис № 10, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_3 » та покласти на відповідача судові витрати.

Стислий виклад позиції сторін.

В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 17.10.2019 між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Вороблевицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, про що складено актовий запис № 10. Від цього шлюбу у них народилось два сини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти на даний час проживають з відповідачем, оскільки позивачка досить часто перебуває за кордоном. З приводу рухомого та нерухомого майна, місця проживання, матеріального забезпечення дітей та їх виховання спору у них немає. Діти постійно проживають разом з батьком, ОСОБА_2 , та перебувають на його утриманні, оскільки він має фінансову можливість забезпечувати дітей. В свою чергу, в позивачки такої можливості немає, оскільки на даний час не працює та ще навчається. Крім цього, остання багато часу проживає за кордоном, а в майбутньому має намір постійно проживати за межами України. Останні кілька років відносини між позивачкою та відповідачем змінилися в гіршу сторону. Сімейне життя їхнього спільного проживання погіршилось через постійні суперечки, відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Вищеописані обставини носять триваючий, систематичний характер, та негативно відбиваються на емоційному стані та здоров`ї як позивачки і відповідача, так і їхніх дітей. Вони втратили душевний спокій, відчуття домашнього комфорту та затишку. Всі ці обставини призвели до фактичного припинення сімейних відносин. Вже понад рік позивачка з відповідачем фактично припинили відносини як подружжя, спільно не проживають та спільного господарства не ведуть. Таким чином, вона вважає, що сім`я розпалася остаточно, а будь-які заходи, спрямовані на відновлення їхнього шлюбу є марними і не приведуть до збереження сім`ї, оскільки її наміри розірвати шлюб є обдуманими і остаточними, сформованими протягом останнього року та відповідають її інтересам, інтересам дітей та таким, що спрямовані на збереження їх комфорту та здоров`я. Проте, враховуючи наведені вище обставини, примирення між сторонами є неможливим та недоцільним.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 28.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.02.2025 /а. с.22-23/.

Розгляд справи по суті відбувся 17.02.2025 без участі сторін.

Позивачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася. Подала клопотання, у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги просить задовольити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Представник відповідача ОСОБА_6 подав відзив, у якому просить розглядати справу без їхньої участі та проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що 17.10.2019 сторони уклали шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Вороблевицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №10 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 /а.с.7/.

Від шлюбу у сторін по справі народились двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 02.09.2020 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого 22.09.2022 /а.с.16-17/.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно із ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи

Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують.

Сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як протягом тривалого часу між сторонами існують непорозуміння. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають, оскільки їх відсутність у судовому засіданні свідчить про їх байдуже ставлення до сім`ї та збереження шлюбу.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам позивачки, а тому позовні вимоги останньої є обґрунтованими та підлягають задоволенню, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, оскільки відповідачем визнано позов, враховуючи приписи ст.ст. 141, 142 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки сплачений останньою судовий збір у розмірі 605,60 грн, відповідно до платіжної інструкції №Р94К-С952-15С4-64М6 від 23.01.2025, що становить 50 % сплаченого судового збору та поверненню позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 17.10.2019 виконавчим комітетом Вороблевицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №10.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок відповідно до платіжної інструкції №Р94К-С952-15С4-64М6 від 23.01.2025.

Повернути позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, відповідно до платіжної інструкції №Р94К-С952-15С4-64М6 від 23.01.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Р.Г. Равлінко