Справа № 331/5963/24
Провадження № 2/331/494/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засіданні Красан І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1199524 від 27.09.2024 року (а.с.6-7). через систему «Електронний суд» звернулася до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 22 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис № 253. Від спільного життя у подружжя є двоє дітей: повнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач стверджує, що починаючи з кінця 2021 року стосунки між сторонами стали погіршуватись, подружжя почало відділятись один від одного через те, що кожен із них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю і життя в цілому, на ведення сумісного домашнього господарства. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, почуття взаємної любові та поваги. Вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливим, заперечує проти надання строку для примирення. Сторони проживають за однією адресою, але не ведуть спільне господарство, кожен із них живе своїм життям. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо, позивач просить суд розірвати шлюб, який укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , та який зареєстрований 22 серпня 2008 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 253. Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище « ОСОБА_6 », яке було присвоєно їй під час реєстрації шлюбу.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 24 жовтня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.13).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 і представник позивача адвокат Бубнов Д.Ю. не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином (а.с.14, 19, 20), про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, представником позивача ОСОБА_2 який діє в інтересах позивача, було надіслано до суду через систему «Електронний суд» заяви про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити (а.с.16, 22).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку (а.с.14, 21). При цьому, відповідач подав до канцелярії суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову (а.с.15).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що 22 серпня 2008 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_7 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 05.04.2024 року, актовий запис № 253. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_3 і ОСОБА_1 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 24 листопада 2009 року, актовий запис № 526 (з.б.а.с.5).

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених позивачем ОСОБА_1 позовних вимог, врахувавши, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, оскільки факти, які викладені у позовній заяві, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, шлюбні стосунки сторони не підтримують, від шлюбу мають двох спільних синів, один із яких є неповнолітнім, спір між сторонами щодо нажитого у шлюбі майна відсутній, приймаючи також до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення подружжя, суд дійшов висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 968 грн. 96 коп. (а.с.3, 9).

У зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 не заявляє вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на її користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у статті 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно статті 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 206, 223, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 105, 110-114 СК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ирівною і ОСОБА_3 , який зареєстрований 22 серпня 2008 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 253, розірвати.

Після набрання рішенням про розірвання шлюбу законної сили, залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_6 », яке було присвоєно їй під час державної реєстрації шлюбу.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Після набрання рішенням законної сили копію рішення надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи, відповідно до п. 4) ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач: ОСОБА_1 ирівна, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

представник позивача: адвокат Бубнов Дмитро Юрійович, місцезнаходження: місто Запоріжжя, вулиця Перемоги, будинок № 129, офіс № 105;

відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя О.О. Яцун