Справа № 445/835/22 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/13/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
13 лютого 2025 року м.Львів
Справа № 445/835/22
Провадження № 22-з/811/13/25
Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
розглянув заяву ОСОБА_1 , яка підписана її представником - Каплею Аліною Степанівною, про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «АТП Поділля Тур +», з участю третьої особи: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди,-
25 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Приватного підприємства «АТП Поділля-Тур +», з участю третьої особи: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 30 липня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ПП «АТП Поділля - Тур +» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 56 982,79 грн. Вирішено питання судових витрат.

Додатковим рішення цього суду від 11 вересня 2024 року стягнуто з ПП «АТП Поділля Тур +» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 700 грн.

Рішення та додаткове рішення суду оскаржило ПП «Корпорація ліній розвитку».

Постановою Львівського апеляційного суду від 30 грудня 2024 року апеляційну скаргу Приватного підприємства «Корпорація ліній розвитку» на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 30 липня 2024 року залишено без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 30 липня 2024 року про стягнення з ПП «АТП Поділля-Тур+» (після зміни назви та місця знаходження - Приватне підприємство «Корпорація ліній розвитку») (29011, м.Хмельницький, вул. Вінницьке шосе,12/2Д, ) на користь ОСОБА_1 завданої майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 56 982,79 грн. та судового збору в розмірі 992,40 грн., залишено без змін.

Апеляційну скаргу ПП «Корпорація ліній розвитку» на додаткове рішення Золочівського районного суду Львівської області від 11 вересня 2024 року задоволено частково.

Додаткове рішення Золочівського районного суду Львівської області від 11 вересня 2024 року змінено.

Стягнуто з ПП «Корпорація ліній розвитку» (до зміни назви - Приватне підприємство «АТП Поділля-Тур+») (29011, м.Хмельницький, вул. Вінницьке шосе,12/2Д, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

23 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яка підписана її представником - Каплею А.С., щодо вирішення питання судових витрат.

Заява мотивована тим, що при ухваленні Львівським апеляційним судом 30 грудня 2024 року судового рішення не було вирішено питання судових витрат, які понесла позивач при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, про стягнення яких заявлено у відзиві на апеляційну скаргу.

Витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції склали 3 000 грн за написання відзиву.

Відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України немає необхідності у виклику учасників справи, розгляд заяви проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання судових витрат підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

При апеляційному перегляді справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено у статті 59 Конституції України.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат.

У частині другій статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 8 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) та постанові від 8 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00, щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Заявник на підтвердження витрат на правову (правничу) допомогу посилається на умови договору про надання правничої (правової) допомоги від 11 грудня 2021 року та додаток до угоди №1 до договору про надання правової допомоги б/н від 11 грудня 2021 року.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заява від ПП «Корпорація ліній розвитку» про зменшення витрат на правову (правничу) допомогу до суду не надходила.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції адвокатським бюро «КАПЛЯ ЛЕГАЛ ГРУП» в особі адвоката Каплі Аліни Степанівни надавалася правова (правнича) допомога ОСОБА_1 (написання відзиву на апеляційну скаргу).

Правова (правнича) допомога ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанції надавалася адвокатським бюро «КАПЛЯ ЛЕГАЛ ГРУП» в особі адвоката Каплі А.С. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 11 грудня 2021 року та додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги б/н від 11 грудня 2021 року.

В додатковій угоді №1 від 11 грудня 2021 року сторони погодили вартість юридичних (правових) послуг бюро, серед яких, гонорар за представлення інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції становить 3 000 грн.

18 листопада 2024 року адвокат Капля А.С. в інтересах ОСОБА_1 подала до Львівського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила стягнути з ПП «Корпорація ліній розвитку» на користь позивача витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 3 000 грн.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 28 листопада 2023 року у справі № 740/1004/22, провадження № 61-2675св23).

Наявні в матеріалах справи №445/835/22 докази дають підстави для висновку про доведеність понесених витрат на правову (правничу) допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000 грн.

Оскільки у ОСОБА_1 виникли обов`язки щодо оплати послуг адвокатського бюро «КАПЛЯ ЛЕГАЛ ГРУП» за надану правову допомогу у зв`язку з апеляційним переглядом справи в розмірі 3 000 грн. і при ухваленні судового рішення Львівським апеляційним судом 30 грудня 2024 року питання судових витрат не було вирішено, з ПП «Корпорація ліній розвитку» на користь ОСОБА_1 належить стягнути витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 3 000 грн.

Керуючись ст. ст. 133,137,141, 270, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , яка підписана її представником - Каплею Аліною Степанівною, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «АТП Поділля Тур +», з участю третьої особи: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди,задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Корпорація ліній розвитку» (ЄДРПОУ 41409803, адреса: м.Хмельницький, вул.Шевченка, 64) на користьна користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 3 000 (три тисячі) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Постанова підписана 13 лютого 2025 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Ю.Р.Мікуш___________________ Р.В. Савуляк