Справа №:755/2215/25
Провадження №: 2-о/755/173/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2025 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суд міста Києва із заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганську, Луганської області.

Заява була подана в електронному вигляді через систему «Електронний суд».

Вказану заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року заяву залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків не більше ніж два дні з дня отримання копії ухвали.

З метою усунення недоліків заяви заявнику було запропоновано подати до суду: копію паспорту громадянина України ОСОБА_2 ; копію паспорту громадянина України заявника ОСОБА_1 , письмову відмову органу РАЦС в державній реєстрації смерті ОСОБА_2 та докази надіслання заінтересованій особі листом з описом вкладення або докази надсилання до електронного кабінету заінтересованої особи, копії заяви про встановлення факту смерті з додатками (в тому числі й з новими поданими документами).

14 лютого 2025 року копію вказаної ухвали суду було доставлено до електронного кабінету заявника, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

17 лютого 2025 року заявник подала через систему «Електронний суд» заяву про усунення недоліків (яка передана судді 18 лютого 2025 року), до якої долучені: копія паспорту громадянина України ОСОБА_2 ; копія паспорту громадянина України заявника ОСОБА_1 , докази надіслання заінтересованій особі листом з описом вкладення копії заяви про встановлення факту смерті з додатками.

Проте, не долучено письмову відмову органу РАЦС в державній реєстрації смерті ОСОБА_2 .

При цьому заявник, з посиланням на постанови Верховного Суду, зазначила, що Листом Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду №985/0/208-21 від 22.04.2021 роз`яснено, що: положення ст. 317 ЦПК України не вимагають від осіб, які звертаються із заявою про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійснення реєстрації таких фактів ; під час розгляду судами заяв про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Разом із тим, 07 травня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» №2217-IX від 21.04.2022, на підставі якого ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» викладена в наступній редакції: будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.»

Заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану подаються до органів РАЦСу.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. Для розгляду справи про встановлення факту смерті у суді відділ державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті(додаток 19), у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації.

Посилання заявника на лист Верховного Суду №985/0/208-21, є безпідставними, оскільки цей лист датований 22 квітня 2021 року, тоді як зміни до ч. 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» внесені законом, який набрав чинності 07 травня 2022 року.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, лист Верховного Суду щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України від 22 квітня 2021 року містив методичні рекомендації, виходячи з норм діючого на той час законодавства.

Що стосується наведених заявником постанов Верховного Суду, слід зазначити, що у справах №756/8168/21, №759/7001/22, №607/5528/23 в касаційному порядку оскаржувались ухвали суду про відмову у відкритті провадження, а у справах №753/8033/22, №337/3725/22 оскаржувались рішення та постанови судів, якими було відмовлено в задоволенні заяв про встановлення фактів.

При цьому у вказаних вище постановах Верховного Суду не досліджувалось питання наявності або відсутності письмової відмови органу РАЦС при відкритті провадження у справі і правові висновки з цього приводу висловлені не були.

Отже, заявником проігноровані вимоги суду, викладені в ухвалі про залишення заяви без руху, щодо необхідності долучення письмової відмови органів РАЦС у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , що є обов`язковою передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті, з урахуванням змін, внесених до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Крім того, при зверненні заявника до органів РАЦС, останній також перевіряє, чи не проведена державна реєстрація смерті особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судом при постановленні даної ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить із того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. (Рішення Суду у справі Жоффрделя Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (ч. 9 ст. 10 ЦПК України).

Враховуючи, що заявником не виконано в повному обсязі вимоги ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року, а саме не долучено письмову відмову органу РАЦС в державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , суд убачає визначені законом підстави для повернення заяви заявнику.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 4, 8, 10, 14, 175, 177, 185, 258-261, 317, 318, 352-354 ЦПК України, суддя -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту смерті - повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: