Провадження № 22-ц/812/418/25
У Х В А Л А

24 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2024 року, ухвалене у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні вищевказаного позову.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» ( далі АТ «Державний ощадний банк України» або Банк) 24 січня 2025 року надіслало поштовим відправленням апеляційну скаргу, в якій зазначило клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Як на підставу поновлення строку позивач посилався на те, що не отримував копію рішення суду. З повним текстом рішення ознайомився у Єдиному державному реєстрі судових рішень 25 грудня 2024 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 03 лютого 2025 року апеляційна скарга була залишена без руху для витребування матеріалів цивільної справи.

05 лютого 2025 року на адресу апеляційного суду надійшли матеріали вказаної цивільної справи.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 06 лютого 2025 року викладені в апеляційній скарзі Банком причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2024 року визнані неповажними, а вказана апеляційна скарга залишена без руху. Надано строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших поважних причин для поновлення такого строку з наданням відповідних доказів.

На виконання цієї ухвали позивач 17 лютого 2025 року подав через систему «Електронний суд» заяву про усунення недоліків.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду позивач зазначав, що додатковою перевіркою системи електронного документообігу АСКОД (в якій здійснюється реєстрація усієї вхідної кореспонденції в АТ "Ощадбанк", надалі СЕД АСКОД) встановлено, що за період з 27 лютого 2024 року по 24 січня 2025 року (дата подачі апеляційної скарги) до СЕД АСКОД, яка також інтегрується з електронним кабінетом Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» () від Центрального районного суду м. Миколаєва не надходило судове рішення від 27 листопада 2024 у справі № 521/11831/17.

Копія рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2024 у справі № 521/11831/17 надійшла на адресу АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" засобами поштового зв`язку лише 07 лютого 2025 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Філії (вхідний № 18987/2025 від 07 лютого 2025), копія поштового конверту із трекномером №978.

Крім того, позивач вказував, що в електронному кабінеті відсутня сформована довідка про доставку електронного документу (рішення суду). Представник позивача неодноразово звертався до суду із заявами про надання інформації стосовно результату розгляду справи.

Представник Банку зазначав, що за наявних обставин (відсутності в СЕД АСКОД вхідного документу - рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2024 року (до фактичного отримання 07 лютого 2025 року); відсутності сформованої довідки про доставку електронного документу до кабінету ЄСІТС позивача в матеріалах електронної справи №521/11831/17) можна зробити висновок про наявність технічної помилки ЄСІТС, або помилки при інтеграції між системою «Електронний суд» та внутрішньою системою електронного документообігу (СЕД) АСКОД позивача, що призвела до несвоєчасного отримання копії рішення суду.

Вказані причини для поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд поважними не вважає з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 6 статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Відповідно до п.7 ст.14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно п.11 ст. 272 ЦПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Направлення судом в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», при наявності такого кабінету, процесуальних документів є обов`язком суду, якщо судом не буде направлено такий документ в електронний кабінет, то це буде вважатися грубим порушенням норм ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача - адвокат Приходько В.М. був присутній у судовому засіданні 25 листопада 2024 року, яке закінчилось видаленням судді до нарадчої кімнати для ухвалення рішення суду, в якій, згідно довідки секретаря судового засідання Твердохліб К.В., суддя перебувала з 11.49 год. 25 листопада 2024 року до 17.30 год. 27 листопада 2024 року.

Отже позивач був обізнаний щодо ухвалення судом оскаржуваного рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до картки руху документу рішення суду від 27 листопада 2024 року доставлено до системи «Електронний суд» 28 листопада о 16.40 год. та 28 листопада 2024 року о 17.16 год. - доставлено до електронного кабінету Банку ( т. 2 а.с.190, 226).

Пунктом 2 частини 6 статті 272 ЦПК України врегульовано, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З огляду на наведені норми процесуального закону рішення суду першої інстанції фактично вручено Банку 29 листопада 2024 року, тому позивач мав право на поновлення строку на апеляційне оскаржуваного рішення протягом тридцяти днів з цієї дати, тобто по 30 грудня 2025 року включно.

Посилання представника позивача на неотримання копії судового рішення в електронному кабінеті та відсутність сформованої довідки про доставку електронного документа спростовуються матеріалами справи.

Доказів, які б свідчили про технічну помилку ЄСІТС або помилку при інтеграції між системою «Електронний суд» та внутрішньою системою електронного документообігу (СЕД) АСКОД АТ «Ощадбанк» матеріали справи не містять та позивачем не надано.

Таким чином заявник не навів об`єктивних та непереборних обставин, які б перешкоджали йому реалізувати своє право на оскарження рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасник процесу зобов`язаний добросовісно користуватись своїми процесуальними правами (частина 1 статті 44 ЦПК України).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Таким чином, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Тобто, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За такого, вказані Банком в заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду не можуть бути визнані поважними.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнанні судом неповажними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 357, 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Викладені в заяві Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2024 року визнати неповажними.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2024 року, ухвалене у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова