Справа №932/5830/24
Провадження №2/932/216624
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Ярощук О.В.,

секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Кравченко Р.В.

представника відповідача Крук Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження із викликом осіб у залі суду у місті Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня» №16 Дніпровської міської ради

про визнання наказів про накладення дисциплінарних стягнень, звільнення з роботи протиправними та їх скасування, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу

у с т а н о в и в:

суть справи

ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня» №16 Дніпровської міської ради (далі КНП «МКЛ №16» ДМР), у якому прохала:

- визнати протиправним та скасувати наказ №343 від 07.05.2024 про винесення догани лікарю невропатологу неврологічного кабінету консультативно-діагностичного відділення №2 КНП «МКЛ №16» ДМР

- визнати протиправним та скасувати наказ №361 від 23.05.2024 про винесення догани лікарю невропатологу неврологічного кабінету консультативно-діагностичного відділення №2 КНП «МКЛ №16» ДМР

- визнати протиправним та скасувати наказ №383 від 07.06.2024 про звільнення лікаря невропатолога неврологічного кабінету консультативно-діагностичного відділення №2 КНП «МКЛ №16» ДМР

- поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря невропатолога неврологічного кабінету консультативно-діагностичного відділення №2 КНП «МКЛ №16» ДМР з 08.06.2024

-стягнути з КНП «МКЛ №16» ДМР суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що до 07.06.2024 перебувала у трудових відносинах із КНП «МКЛ №16» ДМР.

Позивач 21.12.2023 за виробничої необхідності переміщена з посади лікаря невропатолога консультативно-діагностичного відділення філії №1 на аналогічну вакантну посаду лікаря невропатолога неврологічного кабінету КБВ №2 з 25.12.2023 у межах КНП «МКЛ №16» ДМР.

Наказом №343 від 07.05.2024 за результатами проведення службової перевірки позивачу оголошено догану. Службову перевірку проведено за зверненням пацієнтки ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв син ОСОБА_3 , у наслідок того, що позивач, як лікар, відмовилася виписувати медичний препарат Циклодол, який є рецептурним.

Позивач вважає цей наказ незаконним, оскільки обрання способу лікування належить до повноважень Лікаря, виписка рецепта на препарат проводиться у разі потреби та пов`язані із потребою у лікуванні.

Окрім того, зазначає, що порушено місячний строк накладення стягнення, оскільки порушення виявлено 28.02.2024, а стягнення накладено 07.05.2024.

Наказом №361 від 23.05.2024 за результатами проведення службової перевірки позивачу оголошено догану. Службову перевірку проведено за зверненням пацієнта ОСОБА_4 , порушенням зазначено те, що лікар не провела прийом хворого та не призначила лікування.

Позивач вважає цей наказ незаконним, оскільки прийом не було проведено через тривалу повітряну тривогу.

Наказом №383 від 07.06.2024, за результатами проведення службової перевірки від 27.05.2024, позивача звільнено з посади лікаря- невропатолога на підставі п.3 ч. 1 ст. 40 КЗпПУ за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку за наявності раніше застосованих заходів дисциплінарного стягнення.

Так, відповідно да Акту службового розслідування №3 від 27.05.2024 Позивач відмовила пацієнту ОСОБА_5 у формуванні та видачі електронного рецепту медичного препарату.

Такі висновки Позивач вважає незаконними, оскільки в інтересах пацієнта, діяла його дружина ОСОБА_6 ,. як особистий представник, яка діяла без довіреності.

Зазначила, що у разі не мобільності пацієнтів, відповідно до п. 2.10 посадової інструкції уповноважена обслуговувати виклик на дому такого немобільного хворого. Тому дружина хворого мала права викликати лікаря за місцем перебування хворого. А отже висновки службового розслідування за вказаним фактом є надуманими та не відповідають дійсності.

клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 15.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб (т.1 а.с.58).

Відповідачем по справі 27.08.2024 подано відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги не визнав. Просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі (т. 1, а.с 62-97).

Позивачем 12.08.24 подано клопотання про розгляд справи з викликом учасників справи (т. 1 а.с.119-120).

Позивачем 30.08.2024 до суду подано відповідь на відзив (т. 1 а.с. 98-118).

Позивачем 12.09.2024 до суду подано додаткові пояснення по справі (т.1 а.с.122-126).

Відповідачем по справі 12.09.2024 подано заперечення у порядку ст. 180 ЦПК України (т.1 а.с. 127-154).

Відповідачем 27.09.2024 подані пояснення у порядку ч. 8 ст. 279 ЦПК України (т.1 а.с. 155-162).

Ухвалою суду 30.09.2024 за клопотанням позивача здійснено перехід з розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб до спрощеного позовного провадження із викликом осіб (т.1 а.с.163)

релевантне законодавство

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно із частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Частинами першою та другою статті 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У пунктах 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до Положення про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок стосовно працівників КНП «МКЛ №16» ДМР, затвердженого наказом №175 від 15.05.2020 року, однією із підстав проведення службових розслідувань (перевірок) є заяви, звернення, скарги громадян та юридичних осіб стосовно роботи медичного підприємства та підпорядкованих йому працівників (т.2 а.с.14).

Дослідивши матеріали позовної заяви, заслухавши сторони, суд дійшов до наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з відповідачем та обіймала посаду лікаряневропатолога неврологічного кабінету консультативно-діагностичного відділення №2 КНП «МКЛ №16» ДМР. Так, наказом №711-о КНП «МКЛ №16» ДМР ОСОБА_1 було зараховано до штатного складу на посаду лікаряневропатолога неврологічного кабінету консультативно-діагностичного відділення Філії №1. Наказом №462 від 21.12.2023 ОСОБА_1 переміщено у порядку ч. 2 ст. 32 КЗпП України (т.2 а.с.33).

Положенням про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок стосовно працівників КНП «МКЛ №16» ДМР, що затверджене наказом №175 від 15.05.2020 визначено підстави, порядок призначення та проведення службових розслідувань і службових перевірок стосовно працівників, що перебувають у трудових відносинах з даним медичним підприємством, оформлення таких розслідувань та перевірок, прийнятих за ними рішень (т.2 а.с.13).

Службове розслідування (перевірка) призначається письмовим наказом (розпорядженням) керівника та може бути доручено проведення іншій службовій особі або декільком особам (т. 2 а.с.14).

Відповідно до розділу IV «Оформлення результатів службового розслідування», за результатами такого складається або акт або висновок (т.2 а.с. 17). При чому, висновок (акт) згадується у Положенні як тотожні поняття.

Відповідно до п. 1.8 Посадової інструкції лікаря-невропатолога неврологічного кабінету КДВ №2 КНП «МКЛ №16» ДМР, лікар у своїй діяльності керується чинним законодавством України про охорону здоров`я та нормативно-правовими актами Кабінету міністрів України, Міністерства охорони здоров`я України, правилами внутрішнього трудового розпорядку тощо (т.2 а.с. 36).

В обов`язках лікаря передбачено (п. 2.10) здійснення амбулаторного консультативного прийому хворих, у години без прийому працює з медичною документацією на своєму робочому місці або обслуговує виклик на дому немобільного хворого; (п. 2.15) веде належним чином лікарську та обліково-звітну документацію, у тому числі в медичних інформаційних системах; (п. 2.17) працює у визначені підприємством електронній системі, де заповнює у повному обсязі електронну карту згідно із вимогами програми; (2.20) у разі потреби виписує хворому електронний рецепт (т. 2 а.с. 37).

Відповідно до Акту фіксації відмови від ознайомлення з посадовою інструкцією, 03.01.2024 позивач ОСОБА_1 відмовилася від ознайомлення із вказаною вище посадовою Інструкцією. Фактично у присутності 3 співробітників лікарні зафіксовано факт ознайомлення із Інструкцією та факт відмови її підписати позивачем (т. 2 а.с. 42).

У зв`язку із відмовою підписати Посадову інструкцію, Генеральним директором медичного закладу Хасілєвим О. 15.01.2024 видано наказ «Про застосування та введення в дію посадової інструкції лікаря-невропатолога неврологічного кабінету консультативно-діагностичного відділення №2 КНП «МКЛ №16» ДМР» ОСОБА_1 (т.2 а.с.43-44). Відповідно, 15.01.2024 складено акт відмови від ознайомлення із наказом (т. 2 а.с.45)

Стосовно визнання протиправним та скасування наказу №343 від 07.05.2024.

Наказом №343 ОСОБА_1 07.05.2024 оголошено догану за наслідками проведеної службової перевірки. Перевірку проведено за заявою гр. ОСОБА_3 від 28.02.2024, яка надійшла на адресу генерального директора лікарні щодо неналежного надання його матері, ОСОБА_2 , медичних послуг та оформлення електронного рецепту ОСОБА_1 , а саме відмови оформити рецепт на медичний препарат Циклодол (т. 1 а.с.21).

За змістом заяви ОСОБА_7 він привіз свою обмежено мобільну матір ОСОБА_2 , яка перебуває під наглядом лікарів із хворобою Паркінсона, до лікаря ОСОБА_1 з метою отримання рецепту на медичний препарат Циклодол, який вона приймає постійно. Лікар на прийому відмовилася оформити електронний рецепт (т.2 а.с.68).

У відзиві до позовної заяви, відповідач зазначив, що за наслідками відмови у виданні електронного рецепту за наявним встановленим діагнозом хворобою Паркінсона пацієнта, хвора змушена була повторно звернутися вже до іншого лікаря. Відповідач звернув увагу, що ОСОБА_8 не є наркотичним засобом у розумінні Постанови КМУ №770 від 06.05.2000р.

За наслідками виявлених порушень прав пацієнтки та вільний доступ до медичної допомоги та лікарських засобів, враховуючи строки тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 (з 01.03.2024 по 28.04.2024) 03.05.2024 складено доповідну записку із матеріалами службової перевірки. Як наслідок, 07.05.2024 наказом №343 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану.

Позивач вважає цей наказ незаконним, оскільки обрання способу лікування належить до повноважень Лікаря.

Окрім того зазначає, що хвора була записана на прийом 27.02.2024, а скаржник звернувся із скаргою 28.01.2024. такі аргументи суд не бере до уваги, оскільки у наказі №343, який наданий позивачкою, безпосередньо вказано, що скарга від ОСОБА_3 надійшла 28.02.2024 року.

Також позивачка зазначає, що підстав для призначення хворій ОСОБА_2 медичного препарату Циклодол не було, оскільки цей препарат є синтетичним препаратом антропінового ряду, кількість виписаного не контролюється, а від призначення препарату ОСОБА_9 скаржниця відмовилася. ОСОБА_1 , посилалася на п. 2.20 Інструкції Посадової інструкції лікаря-невропатолога неврологічного кабінету КДВ №2 КНП «МКЛ №16» ДМР, оскільки виписка рецепта на препарат проводиться у разі потреби та пов`язані із потребою у лікуванні.

За змістом наказу №343, який винесений за наслідками службової перевірки, хвора ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), згідно із випискою з електронної системи охорони здоров`я МІС «Каштан», записана на прийом до лікаря ОСОБА_1 27.02.2024 на 10.40 год. Зазначений факт позивачкою не заперечується. Гр. ОСОБА_2 є маломобільною, має встановлений діагноз ОСОБА_10 , пересувається за допомогою сторонньої допомоги, свого сина ОСОБА_3 , що відповідає змісту скарги. За наслідками відмови у виписці рецепту на препарат Циклодол, хвора 27.02.2024 звернулася до іншого лікаря-невропатолога та отримала відповідний консультативний висновок. Факт хвороби Паркінсона у ОСОБА_2 позивачкою також не заперечувався.

За таких підстав, за висновками службового розслідування, встановлено, що лікар ОСОБА_1 безпідставно відмовила у виписці медичного препарату, а відтак порушила право пацієнтки на вільний доступ до медичної допомоги.

Відповідно до розділу 3 Статуту КНП «МКЛ №16» ДМР, затвердженого Департаментом охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради від 01.04.2024 №198, основною метою створення підприємства є надання вторинної (спеціалізованої) медичної допомоги в порядку та обсягах, установленим чинним законодавством України (т.2 а.с.5).

Згідно із ст. 4 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» від 19.10.2017 № 2168-VIII (зі змінами), у межах програми медичних гарантій держава гарантує громадянам, іноземцям, особам без громадянства, які постійно проживають на території України, та особам, яких визнано біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, повну оплату за рахунок коштів Державного бюджету України необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, пов`язаних з наданням, зокрема: 1) екстреної медичної допомоги; 2) первинної медичної допомоги; 3) спеціалізованої медичної допомоги; 4) паліативної медичної допомоги; 5) реабілітації у сфері охорони здоров`я; 8) послуги з проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі Закон №2168). Такі гарантії забезпечуються певними принципами, серед яких (стаття 5 Закону №2168): 2) надання рівних державних гарантій для реалізації пацієнтами права на охорону здоров`я незалежно від віку, раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, зареєстрованого місця проживання, за ознакою мови або іншими ознаками; 3) забезпечення збереження і відновлення здоров`я населення шляхом надання медичних послуг, лікарських засобів та медичних виробів належної якості; 5) універсальність та справедливість доступу до необхідних медичних послуг, лікарських засобів та медичних виробів за програмою медичних гарантій; 6) передбачуваність та спланованість обсягу медичних послуг, лікарських засобів та медичних виробів . У зв`язку із чим, пацієнти у сфері державних фінансових гарантій мають право на 1) отримання необхідних їм медичних послуг, медичних виробів та лікарських засобів належної якості за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на реалізацію програми медичних гарантій, у надавачів медичних послуг (ст. 5 Закону №2168).

Відповідно до Наказу МОЗ України від 19.07.2005 № 360, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.07.2005 р. за № 782/11062 «Про затвердження Правил виписування рецептів на лікарські засоби і медичні вироби, Порядку відпуску лікарських засобів і медичних виробів з аптек та їхніх структурних підрозділів, Інструкції про порядок зберігання, обліку та знищення рецептурних бланків» (далі Наказу №360) визначено вимоги до виписування рецептів медичними працівниками на лікарські засоби і медичні вироби. Відповідно до затверджених правил, електронний рецепт - медичний документ в електронній формі, сформований лікарем в Реєстрі медичних записів, записів про направлення та рецептів (далі - Реєстр) в електронній системі охорони здоров`я (далі - система) на підставі медичних записів в Реєстрі (п.2); рецепти на лікарські засоби виписуються лікарями згідно з лікарськими спеціальностями, за якими провадиться медична практика відповідно до отриманої суб`єктом господарювання ліцензії, та відповідних лікарських посад (п.3).

Зокрема, відповідно до розділу IV. Особливості виписування електронних рецептів на лікарські засоби та медичні вироби, які підлягають реімбурсації Наказу №360 електронні рецепти на лікарські засоби та медичні вироби, які підлягають реімбурсації, виписуються лікарями (4) лікарями за спеціальністю «Неврологія» на лікарські засоби для лікування хвороби Паркінсона.

Тобто, в умовах забезпечення сталого розвитку програми реімбурсації та доступності для пацієнтів саме лікар невролог має виписати вказаний рецепт.

У судовому засідання, позивачка зазначила, що не виписала хворій зазначений препарат, через те, що він є синтетичним препаратом антропінового ряду, кількість виписаного не контролюється, а тому він є більш небезпечним для хворої. Однак, до суду не надала жодного документу, який би підтверджував сказане, у тому числі будь-які докази того, що препарат Тригексифенідил є небезпечним, чи заборонений для призначення, або ж виключений із переліку лікарських засобів.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що наказ №343 від 07.05.2024 про оголошення ОСОБА_1 догани, винесений із дотриманням вимог законодавства та є обґрунтованим, оскільки, як встановлено судом, позивачкою було безпідставно відмовлено у виписці рецепту хворій, яка вже мала встановлену хворобу Паркінсона та яка змушена була звернутися до іншого лікаря з метою отримання ліків для продовження належного лікування.

У частині строків накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_11 , суд зазначає наступне. Скарга надійшла 28.02.2024 року. На підставі скарги, 29.02.2024 року генеральним директором винесено розпорядження №15 про проведення службової перевірки. У подальшому, 04.03.2024 розпорядженням керівника проведення службової перевірки було призупинено на період тимчасової непрацездатності лікаря ОСОБА_1 та поновлено службову перевірку 29.04.2024 року розпорядженням №29 після її виходу із лікарняного на роботу (т.2 а.с. 76, 77).

Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. За таких обставин, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у межах визначених законодавцем строків.

Стосовно визнання протиправним та скасування наказу №361 від 23.05.2024.

17 травня 2024 року на ім`я генерального директора надійшла скарга гр. ОСОБА_4 , який був записаний на прийом 16.05.2024 на 11.40 з метою проходження медичного огляду та отримання електронного рецепту для придбання ліків у зв`язку із хворобою Паркінсона, однак огляд не було проведено, електронний рецепт не був сформований (т.1 а.с.33-38).

Зі змісту скарги ОСОБА_4 лікар ОСОБА_1 огляд не провела, рецепт не оформила, посилаючись на те, що вона зараз на навчанні, а він має хворобу Паркінсона (т. 2 а.с.103).

У своїй позовній заяві позивачка вказала, що основною причиною тому була оголошена тривала повітряна тривога. З огляду на безпекову ситуацію в регіоні під час повітряної тривоги по лікарні прийом громадян не ведеться.

Відповідач зауважив, що насправді у період часу прийому 16.05.2024 ОСОБА_1 вела прийом пацієнтів упродовж з 09.40 по 12.00, за виключенням деяких пацієнтів, у т.ч , гр. ОСОБА_4 , який насправді був на прийомі. А отже, на думку відповідача, твердження Позивача, що вона не проводила прийом пацієнтів під час довготривалої тривоги є суперечливими.

У судовому засіданні, представник позивачки долучив до матеріалів справи інформацію щодо повітряних тривог, оголошених на території Дніпропетровської області від 16.05.2024 року (т.3 а.с.70-77).

Відповідно до наданої інформації, 16 травня 2024 року повітряна тривога тривала з 08 год 15 хв до 08 год 46 хв, з 09 год 55 хв до 11 год 58 хв. Тобто, саме об 11.40, коли було записано на прийом хворого ОСОБА_4 тривала повітряна тривога.

За змістом оспорюваного наказу №361 інформація щодо довготривалої повітряної тривоги відсутня. Лише зазначено, що пацієнта не було оглянуто не зроблено жодного запису в електронній картці ОСОБА_4 . У той же час, у відзиві наведено поведінку лікаря через призму різного ставлення до пацієнтів, яким нібито було надано медичну допомогу, а іншим - ні, саме під час повітряної тривоги.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 5 ст. 153 КЗпП України, роботодавець не вправі вимагати від працівника виконання роботи, що становить явну небезпеку для життя працівника, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Працівник має право відмовитися від виконання дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, що становить небезпеку для життя чи здоров`я такого працівника або людей, які його оточують, і навколишнього середовища.

В Україні наразі триває збройна агресія, яка не потребує окремих доводів, оскільки це є загальновідомим фактом. Повітряна тривога це сигнал про небезпеку і про можливу атаку саме з повітря, яку ніхто не може спрогнозувати і достовірно повідомити, що є ціллю, адже балістична ракета спроможна досягти цілі за лічені хвилини.

Роботодавцем до суду не надано документів, які б зобов`язували медичних працівників ігнорувати сигнали повітряних тривог і продовжувати вести прийом пацієнтів під час повітряної тривоги.

За таких умов, суд доходить висновку, що наказ №361 про оголошення догани ОСОБА_1 не може бути визнано законним та підлягає скасуванню.

Стосовно визнання протиправним та скасування наказу №383 від 07.06.2024.

Відповідно до наказу №383 від 07.06.2024 лікаря ОСОБА_1 було звільнено за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків (т.1 а.с.27-32).

Підставою проведення службового розслідування була скарга гр. ОСОБА_6 від 21.05.2024 щодо неналежного надання допомоги її чоловіку гр. ОСОБА_5 медичної допомоги у зв`язку із неоформленим електронного рецепту лікарем невропатологом ОСОБА_1 .

За змістом скарги, лікар відмовилася виписувати рецепт, оскільки вона не вміє цього робити (т.2 а.с.126).

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що електронний рецепт не було виписано через те, що рецепт не було виписано саме дружині ОСОБА_5 , як його особистого помічника, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Пацієнт ОСОБА_5 отримує лікарські засоби за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення у 2024 році, тобто за рахунок коштів державного бюджету. А тому дружина ОСОБА_6 у відносинах з іншими суб`єктами повинна мати нотаріальну засвідчену довіреність, щоб отримати рецептурний препарат «Левадопа+Карпідопа». Зазначила, ОСОБА_6 повинна була мати нотаріально завірену довіреність на представництво інтересів свого чоловіка ОСОБА_5 . Згідно із п. 2.10 посадової Інструкції у години без прийому працює із медичною документацією на своєму робочому місці або обслуговує виклик на дому немобільного хворого. За таких обставин. У разі не мобільності хворого та за відсутності повноважень у дружини, була наявні можливість викликати лікаря за місцем перебування хворого, який би і надав лікування. Сама лікар ОСОБА_1 21.05.2024 огляд пацієнта ОСОБА_5 не проводила, а відтак не могла скласти план лікування та призначити відповідні ліки.

За результатами проведеного службового розслідування, згідно із актом №3 від 27.05.2024 встановлено, що 08.05.2024 хворий ОСОБА_5 був за направленням записаний на прийом до лікаря ОСОБА_1 на 15.05.2024 року на 16 год 40 хв. Хворий ОСОБА_5 має встановлений діагноз ОСОБА_10 , є особою похилого віку (70 років), маломобільним. Дружина пацієнта ОСОБА_6 , звернувшись до лікаря за отриманням рецепту отримала відмову через невміння формування та видачі електронного рецепту. Сама дружина є його особистим представником і раніше вже отримувала рецепти для нього самостійно, зокрема, 03.01.2024 ОСОБА_1 створювала електронний рецепт ОСОБА_5 через систему «Каштан».

Відповідач вказує, що ОСОБА_1 пройшла відповідне навчання, та має навички роботи із медичною інформаційною системою «Каштан». Зазначив, що позивач провела прийом пацієнта гр. ОСОБА_5 , про що внесла відмітки до електронної системи, оскільки підписала власним цифровим електронним підписом, однак не сформувала електронний рецепт. Особистий огляд підтверджується оглядом МІС «Каштан» електронної карти амбулаторного хворого ОСОБА_5 та зроблених комісією з службового розслідування, зокрема, у системі є інформація, що ОСОБА_1 особисто прийняла хворого за номером направлення ЕСОЗ 5619-0592-9759-3055, послуга №67002, категорія консультація невролога, процедура 90762 План лікування за допомогою фармакотерапії, початковий курс, основний діагноз хвороба Паркінсона, рівень захворювання загострення хронічного, призначено лікарський засіб.

Суд виснує наступне. Ліки при хворобі Паркінсона включені в програму реімбурсації Доступні ліки. Це означає, що українці можуть їх отримати безоплатно або з частковою доплатою, зокрема, такими препаратами при хворобі Паркінсона є Леводопа + Карбідопа (Levodopa + Carbidopa). Щоб почати отримувати ліки безоплатно або з частковою доплатою потрібно: звернутися до невролога. Лікар складе індивідуальний план лікування та внесе його в Електронну систему охорони здоров`я. На основі плану лікування невролог сформує перший рецепт.. Наступні рецепти зможуть виписувати також лікарі первинної медичної допомоги: сімейний лікар, терапевт або педіатр.

Як встановлено у судовому засідання та не заперечується позивачем, хворому ОСОБА_5 вже було сформовано у підсистемі «Каштан» перший рецепт, зокрема, 03.01.2024, що підтверджується списком виписаних рецептів пацієнта (т. 2 а.с.132).

Як зазначила лікар, особисто його вона не оглядала, у той же час слова позивачки спростовуються саме записами в електронній медичній інформаційній системі «Каштан», на які було накладено її цифровий підпис. У суді встановлено, що електронний ключ свій вона нікому не передавала, а отже ці записи внесла самостійно. Щодо тверджень, що хворий був відсутній, оскільки скаргу написала його дружина, суд також оцінює критично, оскільки ОСОБА_5 має захворювання Паркінсона, через що скаргу написала саме його дружина.

Суд звертає увагу, що відповідно до змісту скарги, відмова оформити рецепт була пов`язана саме із не вмінням ОСОБА_1 їх оформлювати, у скарзі не зазначено, що відмова була пов`язана із відсутністю нотаріально посвідченого дозволу.

Відповідно до Наказу №360 електронні рецепти виписуються лікарями в разі призначення лікарських засобів та медичних виробів, визначених підпунктами 1 та 2 пункту 5 цього розділу, крім випадків виписування на них паперових рецептів, встановлених відповідно до абзаців третього та четвертого цього пункту. Так, (п.5) рецепти виписуються для відпуску з аптечних закладів кінцевим споживачам (далі - споживач) на: 2) лікарські засоби та медичні вироби, які підлягають реімбурсації.

Після виписування електронного рецепта пацієнту (його представнику) надається інформація про номер виписаного електронного рецепта та код підтвердження для відпуску з аптечного закладу за електронним рецептом лікарських засобів та медичних виробів (п.10).

У частині доводів позивача, що вона не має навиків працювати у МІС «Каштан» та не навчена формувати відповідні рецепти, суд вважає такі доводи лікаря не переконливими.

Позивачка має підтверджену вищу кваліфікаційну категорію зі спеціальністю «Неврологія», періодично проходила цикли підвищення кваліфікації у 2020-2021 рока (т.1 а.с.138-141), що свідчить про постійне підвищування рівня професійних знань та майстерності, у тому числі рівень цифрової компетентності.

Відповідно до Акту про проведення навчання в медичній інформаційній системі «Каштан», лікар ОСОБА_1 10.05.2024 року пройшла повторне навчання, тривалістю 1 год 10 хв. (т. 2 а.с.116).

Суду будь-яких письмових доказів щодо того, що ОСОБА_1 зверталася до керівництва лікарні з питань необхідності проходження додаткового навчання чи надання додаткової допомоги матеріали справи не містять.

Натомість, у судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України було допитано завідувача відділення ОСОБА_12 , яка надала свідчення, що особисто проводила навчання ОСОБА_1 у перший день її призначення. Позивачка цей факт не заперечувала, однак зазначила, що приділеного часу було їй не достатньо. У той же час, будь-яке самонавчання вона не проходила, оскільки не знає на якій платформі ці курси розміщені. Суд вважає, що такі аргументи не є прийнятними, оскільки відповідно до п. 2.1., п. 2.45 посадової інструкції лікаря-невропатолога від 14.12.2021 року, яку сама позивачка долучила до матеріалів справи, має підвищувати свою кваліфікацію шляхом самостійного вивчення медичної літератури, керується чинним законодавством України про охорону здоров`я та нормативно правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я. Згідно із ст. 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-XII (зі змінами ) медичні працівники зобов`язані ґ) постійно підвищувати рівень професійних знань та майстерності, у тому числі рівень цифрової компетентності.

Окрім того, Генеральним директором лікарні 06.01.2023 наказом №96 «Про затвердження Положення про порядок здійснення навчання/самоосвіти медичного персоналу (лікарів та інших медичних фахівців) КНП «МКЛ №16» ДМР, затверджено відповідне положення, відповідно до змісту якого навчання відбувається на трьох рівнях. На третьому рівні навчання відбувається шляхом самоосвіти під час перегляду на електронній платформі Академії НСЗУ/ сайт НСЗУ/ онлайн курсів, вебінарів та іншої корисної інформації щодо роботи в МІС. Із вказаним наказом ознайомлена завідувачка відділення ОСОБА_12 , яка проводила перше навчальне заняття для ОСОБА_1 , що не спростовано останььою (т. 3 а.с.32-37).

За встановлених вище обставин, суд доходить висновку, що наказ №383 від 07.06.2024 винесений відповідно до вимог чинного законодавства та скасуванню не підлягає.

Щодо наказу №239 від 27.02.2024

Наказом №239 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану ( а.с.59).

Зазначений наказ позивачка не оспорює у суді, представник позивача просив не брати його уваги під час ухвалення рішення під час вирішення цієї цивільної справи.

У той же час, вирішуючи спір про поновлення працівника на роботі, звільненого за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, суд повинен перевірити законність всіх попередніх стягнень, які за висновком роботодавця, входять до системи для звільнення (річний строк та інше). Отже, незалежно від того чи оспорює позивач такі накази, які й не потрібно оспорювати заявленням окремої позовної вимоги, суд перевіряє законність таких наказів про оголошення доган, які передували звільненню за систему порушень, що узгоджується із висновками постанови Верховного суду від 21.06.2023 року у справі № 212/5018/20 провадження № 61-2744св23.

Встановлено, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 27.02.2024 була скарга громадянки ОСОБА_13 , яка надійшла 26.01.2024, щодо неналежного надання їй медичних послуг та оформлення електронного направлення на планове лікування (т.2 а.с. 46).

Відповідно до змісту скарги ОСОБА_13 , яка є інвалідом ІІІ групи, має встановлений діагноз, звернулася до лікаря ОСОБА_1 за плановим направленням на госпіталізацію до неврологічного відділення, яке остання відмовилася оформити, спілкуватися із заявницею відмовилася.

На виконання Розпорядження №07 від 30.01.2024 про проведення службової перевірки викладених фактів, проведено службову перевірку якою встановлено, що о 09.40 25.01.2024 до лікаря ОСОБА_1 була записана гр. ОСОБА_13 , яка не отримала необхідного їй електронного направлення на лікування та реабілітацію. Громадянка ОСОБА_13 має встановлений діагноз органами МСЕК, має встановлену третю групу інвалідності а тому не потребувала нових уточнень діагнозу чи досліджень для отримання електронного направлення на курс відновного лікування в умовах лікувально-профілактичного закладу. Зобов`язана була пройти вказаний курс до 11.06.2024 року. За вказані порушення, які у т.ч. на думку відповідача, могли позбавити пацієнтку можливості у подальшому продовження терміну дії інвалідності у червні 2024 року, наказом №239 від 27.02.2024 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. У частині пропущення строку притягнення до відповідальності, відповідач зазначив, що місячний строк дотримано, так як у період з 12.02.2024 по 25.02.2024 остання перебувала у щорічній відпустці, відповідно вказаний строк не враховувався під час обчислення строків притягнення до відповідальності. Позивачка у позасудовому порядку згідно із ст.ст. 223-230 КЗпП України оскаржувала вказаний наказ №239 у комісії по трудовим спорам, відповідно до рішення якої 06.03.2024 вимоги Позивача комісією були відхилені (т.2 а.с.66-67).

Суд вважає цей наказ обґрунтованим.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 була притягнута до відповідальності:

-наказом №239 від 27.02.24 (догана)

-наказом №343 від 07.05.24 (догана)

-наказом №361 від 23.05.24 (догана)

-наказом №383 від 07.06.2024 (звільнення)

із яких лише наказ №361 від 23.05.2024 визнано судом таким, що є необґрунтованим, позивача правомірна притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення за систематичність дисциплінарних проступків на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до ст. 151 КЗпП України річний строк завершення дії наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності не сплинув.

З усіма наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності Позивачка була ознайомлена та отримала другий примірник. Повний розрахунок при звільненні був проведений 07.06.2024.

Згідно із ст. 78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-XII (зі змінами ) медичні працівники зобов`язані, зокрема, а) сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобіганню і лікуванню захворювань, своєчасно надавати кваліфіковану медичну, лікарську та реабілітаційну допомогу, у тому числі з використанням методів і засобів телемедицини; ґ) постійно підвищувати рівень професійних знань та майстерності, у тому числі рівень цифрової компетентності; и) усвідомлювати відповідальність перед пацієнтом під час надання йому медичної, фармацевтичної та/або реабілітаційної допомоги.

Повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши усі надані сторонами докази на предмет належності та достатності, врахувавши їх та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про те, що оголошення доган та звільнення ОСОБА_1 відбулося за наявності встановлених під час службового розслідування обставин, оскільки нею допущені вказані в наказах порушення без поважних причин, із порушенням покладених обов`язків та порушенням прав пацієнтів, які мають встановлені діагнози Паркінсона та Альцегеймера на безперешкодне медичне обслуговування та отримання відповідного та належного лікування, зокрема, отримання доступу до медичних препаратів, які не можливо отримати без рецепту, що підтверджено у її діях систематичністю невиконання службових обов`язків.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відсутність порушень відповідачем законодавства про працю при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення за наказами №343 від 07.05.2024 про оголошення догани та №383 від 07.06.2024 про звільнення, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Позивачем було сплачено судовий збір за 2 позовні вимоги немайнового характеру, у той же час фактично судом розглянуто 3 вимоги немайнового характеру, у зв`язку із чим із відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрацій України підлягає стягненню судовий збір за 1 позовну вимогу немайнового характеру.

Керуючись ст.4-5,13,19,76-81,89, 133-141, 258-259,263,265 ЦПК, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня» №16 Дніпровської міської ради про визнання наказів про накладення дисциплінарних стягнень, звільнення з роботи протиправними та їх скасування, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ №361 від 23.05.2024 про винесення догани лікарю невропатологу неврологічного кабінету консультативно-діагностичного відділення №2 КНП «МКЛ №16» ДМР.

Стягнути із Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня» №16 Дніпровської міської ради судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України у розмірі 1211.20 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 30 днів з дня отримання ними копії рішення.

Інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет - https://court.gov.ua/fair/sud4803/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради, , м. Дніпро, пр. Б.Хмельницького, 19

Повний текст рішення оголошено 18 лютого 2025 року о 19 год 15 хв.

Головуюча суддя О.В. Ярощук