Справа № 464/6462/23 Головуючий у 1 інстанції Сабара Л.В.
Провадження № 22-ц/811/3340/24 Доповідач в 2-й інстанції Копняк С. М.
УХВАЛА

13 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С. М.,

суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,

секретар судового засідання Марко О. Р.,

з участю представника позивача адвоката Огородника О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2024 року (повний текст рішення складено 04 жовтня 2024 року), у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні суду перебуває дана цивільна справа.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що предметом позову в даній справі є поновлення позивачки на роботі, яка була звільненена на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).

Статтею 42 КЗпП України визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; 11) працівникам, які є членами пожежно-рятувальних підрозділів для забезпечення добровільної пожежної охорони не менше року. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Частиною третьою статті 49-2 КЗпП України визначено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, повідомляє державну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Повідомлення має містити інформацію про заплановане масове вивільнення працівників, визначену частиною другою статті 49-4 цього Кодексу, та проведення консультацій з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Повідомлення обов`язково подається виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику). У разі наявності кількох первинних профспілкових організацій повідомлення надсилається спільному представницькому органу, утвореному ними на засадах пропорційного представництва, а за відсутності такого органу - виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику), що об`єднує більшість працівників цього підприємства (установи, організації).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що незважаючи на клопотання представника позивача про витребування доказів, у ній вістуні штатні розписи, станом на момент прийняття рішення про скорочення посади, яку обіймала позивачка, а також на момент припинення з нею трудового договору. Також відсутні відомості щодо кваліфікації і продуктивністю праці усіх працівників підрозділу, де працювала позивачка, а також інформація щодо переважного права на залишення на роботі працівників цього підрозділу, яких планувалось вивільнити у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. Немає відомостей і щодо усіх вакантних посад, які були у роботодавця протягом періоду попередження та до моменту звільнення позивачки.

Наведене виключає перевірку відповідних доводів апеляційної скарги в частині перевірки судом першої інстанції дотримання роботодавцем положень згаданих статтей 42, 49-2 КЗпП України.

Ухвала про витребування цих доказів постановлена судом в судовому засіданні 13 лютого 2025 року без оформлення окремого документа, із зазначенням про це у протоколі судового засідання.

Проте, відповідно до положень частини п`ятої статті 259 ЦПК України суд вважає за доцільне оформити таку ухвалу окремим документом після закінчення судового засідання.

Керуючись статтями 81, 84, 259 - 261, 268, 368, 381 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

витребувати від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова:

- штатні розписи по підприємству, станом на 28 березня та 31 травня 2023 року;

- відомості щодо кваліфікації і продуктивності праці усіх працівників юридичної служби КЕВ м. Львова, станом на 31 травня 2023 року;

- копії особових справ усіх працівників юридичної служби КЕВ м. Львова, станом на 31 травня 2023 року;

- відомості щодо усіх наявних в КЕВ м. Львова посад за період з 28 березня та 31 травня 2023 року .

Витребувані докази слід подати до Львівського апеляційного суду не пізніше 13 березня 2025 року.

Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, до осіб від яких витребовуються докази судом будуть застосовані заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Ухвала оформлена 17 лютого 2025 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич