Провадження № 22-ц/4808/276/25
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Б. М.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Баркова В.М., Луганської В.М.,

секретаря Гудяк Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене головуючим суддею Атаманюком Б.М. 18 грудня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення недоотриманої пенсії,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення недоотриманої пенсії.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в Донецьку, Україна, та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 91 років. Приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Пітеляк С.В. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається з недоотриманої пенсії у розмірі 223889,20 грн, яка знаходиться на рахунку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Вказав, що 15.05.2024 подав заяву до відповідача для виплати спадщини. Листом ГУ Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області від 21.06.2024 позивача повідомлено про нарахування недоотриманої пенсії в сумі 151399,02 грн за період з 14.05.2021 по 31.12.2022. Однак, станом на день подання позову жодних коштів виплачено не було.

Враховуючи наведене, просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на його користь належну йому на праві власності в порядку спадкування за законом суму недоотриманої пенсії у розмірі 223 889,20 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 223 889 грн 20 коп., витрати по оплаті судового збору в розмірі 2238 грн 89 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Не погодившись із даним рішенням суду, представник Головного управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що оскаржене рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщена особа, перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області. Пенсійні виплати ОСОБА_2 призупинені з 01.02.20218. За відновленням пенсійних виплат остання по день смерті не зверталась. Вказує, що недоодержана пенсія ОСОБА_2 за період з 20.06.2020 по 31.12.2022 становить 223 889,20 грн. 16.01.2024 видано свідоцтво на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 є її внук ОСОБА_1 .

Апелянт зазначає, що листом від 21.06.2024 позивача повідомлено, що сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 розрахована відповідно до вимог ч.1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме з дати звернення за отриманням пенсії спадкоємця з усіма необхідними документами і складає 151 399,02 грн за період з 14.05.2021 по 31.12.2022. Кошти включено у перелік боргів на виплату за минулий період відповідно до затвердженого постановою КМУ №1165 від 10.11.2021 Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території. Представник ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зауважує, що пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті ПФУ на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету на відповідний рік.

Просить оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Правом на подання відзиву позивач не скористався.

У судове засідання сторони не з`явилась, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд відповідно до положень статті 372 ЦПК України не вбачає перешкод розглядові справи у відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За положеннями частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам судове рішення відповідає.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому сума недоотриманої пенсії, що належала бабусі позивача за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини. Тому, позивач, прийнявши спадщину після ОСОБА_2 , має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії.

Суд вважав необґрунтованими посилання представника відповідача на те, що позивач звернувся із заявою про виплату недоотриманої пенсії, свідоцтвом про право на спадщину за законом та іншими документами лише 15.05.2024, тому період нарахованих коштів переглянуто відповідачем з урахуванням вимог ст. 46 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (не більше ніж три роки до дня звернення) з 14.05.2021 по 31.12.2022, оскільки ч. 1 ст. 46 вказаного Закону не розповсюджується на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 91 років згідно з витягом з акту про смерть за 2022 рік, Акт №144, частина І серія, виданий відділом реєстрації актів цивільного стану міської ради Куаліяно, провінція Неаполя, Італійська Республіка (а.с. 7-23).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно.

ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського МНО Пітеляк С.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої бабусі ОСОБА_2 .

Приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Пітеляк С.В. після смерті ОСОБА_2 було заведено спадкову справу №18/2023, відомості про що внесено до Спадкового реєстру (а.с. 26).

Довідкою №0900-0401-8/34056 від 19.07.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило, що за матеріалами пенсійної справи за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала в АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , обліковується недоодержана пенсія в сумі 223889,20 грн з 20 червня 2020 року по 31 грудня 2022 року (а.с. 27).

Приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Пітеляк С.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала в АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є її внук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , спадщина складається з грошових виплат - невиплаченої пенсії в сумі 223889,20 грн на рахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі Довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №0900-0401-8/34056 від 19.07.2023 року (а.с.28-29).

Листом ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 21 червня 2024 року №5814-4475/О-02/8-0900/24 надано інформацію, що заяву ВЕБ-09001-Ф-С-24-091556 розглянуто, та за результатами розгляду повідомило про нарахування недоотриманої пенсії в сумі 151399,02 грн за період з 14.05.2021 по 31.12.2022.

В листі також вказано, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 року №637 (з урахуванням змін, внесених постановою КМУ від 21.08.2019 року №788) суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, тобто за період з 14.05.2021 по 31.12.2022 в сумі 151399,02 грн. обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та будуть виплачені на умовах визначеними Порядком виплати пенсії, який затверджений постановою КМУ від 10.11.2021 №1165. Відповідно до вищезазначеного Порядку, заборгованість в сумі 151399,02 грн внесена до Реєстру переліку боргів (Постанова КМУ №1165), яка буде виплачена після надходження коштів з Державного бюджету (а.с.30).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

За викладених обставин, суд першої інстанції встановивши, що позивач має право на спадкове майно - пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах, зробив правильний висновок про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача залишку недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в розмірі 223889,20 грн в порядку спадкування.

Ураховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 18 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий: В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Барков

В.М. Луганська

Повний текст постанови складено 20 лютого 2025 року.