ПОСТАНОВА

Іменем України

10 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 387/439/24

провадження № 22-ц/4809/215/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря Бойко В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»,

треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Федяєва Сергія Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2024 року у складі судді Майстера І. П. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Сіті Фінанс») та просила:

-визнати виконавчий напис № 829 від 18 лютого 2022 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л. М., таким, що не підлягає виконанню;

-стягнути з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на свою користь сплачені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 25 вересня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 010/0671/82/0196413, а в подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс».

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л. М. 18.02.2022 вчинено виконавчий напис № 829 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 11 636 грн 32 коп.

На підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком О. О. 12.08.2022 відкрито виконавче провадження.

Позивач вважала, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому звернулась до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 18.02.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л. М. зареєстрованого в реєстрі за № 829, за яким запропоновано звернути стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованість в розмірі 11 636 грн 32 коп.

Стягнуто із ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь держави судовий збір у розмірі 968 грн 96 коп.

Стягнуто із ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3 000 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що оскаржуваний виконавчий напис приватним нотаріусом було вчинено з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, оскільки відсутні, як оригінал нотаріально посвідченого договору, так і підстави для визнання суми заборгованості за кредитним договором № 014/0671/82/0082388 безспірною.

Частково задовольняючи вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, достатнім буде стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3 000 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Федяєв С. В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2024 року в частині вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції є хибними, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми парва у питанні про судові витрати, які понесла позивач при розгляді справи.

Так як ОСОБА_1 понесла судові витрати у сумі 8 000 грн, а також те, що позовні вимоги були задоволені, а відповідач не надав жодних заперечень щодо розміру судових витрат, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» повинно сплатити на користь позивача 8 000 грн, які ОСОБА_1 понесла під час розгляду справи.

Відзиви на апеляційну скаргу

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в частині, яка оскаржується.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних документів та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Від адвоката Федяєва С. В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторонни посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в повній мірі не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження № 69628020 від 12.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком О.О. відкрито виконавче провадження, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 11 636,32 грн.

18.02.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис № 829, за яким запропоновано звернути стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованість в розмірі 11 636 грн 32 коп.

Із договору надання банківських послуг у сфері страхування № 010/0671/82/0196413 від 25.09.2017 встановлено, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір, розмір кредитного кредиту становив 9 200 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується в частині вирішення питання про стягнення з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, суд згідно зі статтею 367 ЦПК України в іншій частині його не переглядає.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з частинами першоюп`ятою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин першоїтретьої, восьмої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди у найближчий можливий строк. Додоговору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 14-16723св20) зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

В постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок про те, що згідно з частинами п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що звертаючись до суду з позовом, представник позивача адвокат Федяєв С. В. зазначав, що судові витрати, які були витрачені ОСОБА_1 при зверненні до суду із даною позовною заявою, складають суму витрат на правничу правову допомогу в розмірі 8 000 грн, сплачених АО «Федяєва Сергія Володимировича», що підтверджується попереднім орієнтовним розрахунком судових витрат із доданими до нього додатками, що буде надано в першому судовому засіданні (а. с. 1-4).

Копією ордеру на надання правничої допомоги серії ВН № 1346510 від 04 квітня 2024 року підтверджується, що ОСОБА_1 уповноважила адвоката Федяєва С. В. на представництво її інтересів в Добровеличківському районному суді Кіровоградської області (а. с. 5).

17 травня 2024 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесених витрат позивачем (а. с. 38-39).

Згідно копії договору № 27/03/2024 про надання правничої допомоги від 27 березня 2024 року АО «Федяєва Сергія Володимировича» з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої уклали договір, згідно якого бюро прийняло на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу (а. с. 30-31).

Пунктом 3.1 зазначеного договору встановлено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Додатковою угодою № 2 від 27.03.2024 до договору про надання правової допомоги № 27/03/2024 від 27.03.2024 АО «Федяєва Сергія Володимировича» та ОСОБА_2 визначились, що клієнт виплачує бюро гонорар в сумі 8 000 грн, а саме за надання правової допомоги щодо скасування виконавчого напису нотаріуса (стягувач ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» (а. с. 32).

Згідно копії Акту виконаних робіт від 16 травня 2024 року адвокат Федяєв С. В. надав, а ОСОБА_1 прийняла послуги за Договором № 27/03/2024 про надання правничої допомоги від 27.03.2024 у формі: надання двох усних консультацій 2 години; складання та відправка адвокатського запиту 2 години; складання позовної заяви 3 години; складання клопотання про долучення доказів 1 година (а. с. 28).

Відповідно до копії прибуткового касового ордеру № 1 від 27 березня 2024 року та копії квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 27 березня 2024 року ОСОБА_1 було сплачено 8 000 грн на підставі Додаткової угоди № 2 до договору про надання правової допомоги № 27/03/2024 від 27.03.2024 (а. с. 33).

Квитанцією № 1056906 про доставку документів зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС підтверджується, що 16.05.2024 клопотання про долучення доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу з додатками було доставлено до електронного кабінету ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» (а. с. 34).

Клопотань щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи судом першої інстанції від ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» не надходило.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати підтверджені належними та допустими доказами, а сторона відповідача не заявляла клопотання про зменшення цих витрат, тобто не спростувала їх розмір.

За таких осбтавин, враховуючи, що договором про надання правничої допомоги сторонами визначено домовленості щодо обчислення гонорару адвоката та встановлено фіксований розмір гонорару, суд вважає, що наявні підстави для задоволення у повному обсязі вимог ОСОБА_1 про стягнення із ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на її користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

При цьому, зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу (8 000 грн) відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, тривалістю слухання справи у суді першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Вирішуючи питання про стягнення з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції надав неповну оцінку наданим представником позивача доказам понесених витрат, внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права дійшов помилкового висновку в частині розміру витрат, що підлягають стягненню.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК Україниє підставами зміни рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката Федяєва С. В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню, рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2024 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу зміні та стягненні з ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки судом переглядається рішення суду першої інстанції в частині питання про розподіл судових витрат, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не проводиться.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Федяєва Сергія Володимировича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23 травня 2024 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 8 000 (вісім тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник