Номер провадження: 22-ц/813/306/25
Справа № 521/7511/22
Головуючий у першій інстанції Гуревський В.К.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарю судового засідання Губареві Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживача, визнання неправомірними дій, визнання протиправним та скасування рішення, скасування акту-розрахунку, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси із позовом звернувся ОСОБА_1 до АТ «Одесагаз», за яким просить визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Одесагаз» щодо проведення донарахування ОСОБА_1 , об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки за актом-розрахунком від 28 грудня 2021 року нарахувань у розмірі 1168,15 куб. м., в сумі 42640,76 гривень, визнати протиправним та скасувати рішення комісії від 28 грудня 2021 року Акціонерного товариства «Одесагаз», про задоволення акту про порушення від 28 жовтня 2021 року та донарахування згідно акту-розрахунку у сумі 42 640,76 гривень, скасувати акт-розрахунок від 28 жовтня 2021 року, на підставі якого ОСОБА_1 , зобов`язано сплатити за граничними об`ємами споживання природного газу населення, з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи), зобов`язати Акціонерне товариство «Одесагаз» провести ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , перерахунок вартості природного газу та скасувати донарахований обсяг (об`єм) природного газу в розмірі 1168,15 куб. м., вартістю 42640,76 гривень. Зазначаючи, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є споживачем природного газу. У 2001 році належний йому будинок було обладнано приладом обліку спожитого природного газу, лічильником. Позивач є добросовісним побутовим споживачем, щомісячно ним передаються показники лічильника та він сплачує за споживання природного газу, жодної заборгованості у нього не було і не має. З вересня 2019 року, у зв`язку з пандемією та введенням на території України карантину, позивач разом із сім`єю переїхав на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Не зважаючи на це, позивач продовжував добросовісно виконувати умови договору, щомісячно подаючи показники лічильника та сплачуючи за спожитий природний газ. Проаналізувавши його облікову книжку за споживання газу є очевидним, що протягом усього періоду споживання газу, це більше двадцяти років, подані ним показники спожитого газу, які неодноразово перевірялися представниками відповідача є постійними, жодних раптових збільшень чи зменшень показників спожитого газу не будо, що свідчить про справність лічильника та відсутність втручання в його роботу. Показники спожитого газу залежали виключно від пори року, тобто від опалювального періоду, зрозуміло, що в холодні періоди газу споживалося більше, аніж у літні. 28 жовтня 2021 року працівниками АТ «ОДЕСАГАЗ» проводилася перевірка ЗТВ у належному позивачу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , при здійсненні відповідної перевірки працівники дійшли висновку про, нібито, порушення ним Кодексу газорозподільних систем, що виразилось, на їхню думку, у несанкціонованому втручанні в роботу вищевказаного лічильника, після чого був складений акт про порушення (а.с. 1-59).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 31.10.2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз», про захист прав споживача, визнання неправомірними дій, визнання протиправним та скасування рішення, скасування акту-розрахунку, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без задоволення (а.с. 99-108).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини, які суд вважав встановленими є недоведеними. Справу було розглянуто поверхнево, не надавши належної оцінки дійсним обставинам справи. Разом з тим, вказує, що за результатом проведення експертизи 03.11.2021 року комісією у акті експертизи ЗВТ та пломб було встановлено, що цілісність лічильного механізму не порушено. Отже, оскільки лічильний механізм порушено не було, облік газу відбувається у стабільному, нормальному режимі, то є очевидною незаконність застосування санкцій та донарахування грошової суми до сплати у розмірі 42640,76 грн. Окрім того, судом було проігноровано та не надано жодної правової оцінки доводам апелянта щодо відсутності у його діях складу та ознак правопорушення на ринку природного газу, щодо несанкціонованого відбору природного газу і, як наслідок, відсутності підстав для застосування санкцій. До того ж, відповідачем, а саме АТ «Одесагаз» в жодному із складених ним документі не було вказано та доведено вчинення з боку ОСОБА_1 наявності всіх складових правопорушення. Натомість вказані позивачем обставини було повністю проігноровано судом, що призвело до неповноти розгляду справи та ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню (а.с. 112-119.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.12.2022 року відкрито апеляційне провадження (головуючий суддя Орловська Н.В.) (а.с. 122) та ухвалою від 01.02.2023 року справу призначено до розгляду (а.с. 126).

У зв`язку з достроковим закінченням відрядження судді Херсонського апеляційного суду Орловської Н.В., згідно з рішенням Вищої ради правосуддя №567/0/15-23 від 30.05.2023 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 15.06.2023 року, цивільну справу було розподілено на колегію суддів: головуючого суддю Дришлюка А.І., суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д. (а.с. 176).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.06.2023 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду (а.с. 179-181).

Сторони своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 9, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судове засідання 30 січня 2025 року з`явився апелянт та його представник, апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі, оскаржуване рішення просили скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Представник відповідача адвокат Веселов Антон Олександрович в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши наявні матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є споживачем природного газу, особовий рахунок № НОМЕР_1 , та у 2001 роді належний йому будинок було обладнано приладом обліку спожитого природного газу, лічильником.

28.10.2021 року працівниками АТ«ОДЕСАГАЗ» була проведена перевірка ЗТВ у належному позивачу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якої працівники дійшли висновку про порушення споживачем Кодексу газорозподільних систем, що виразилось, у несанкціонованому втручанні в роботу вищевказаного лічильника, після чого був складений акт № 02574 про порушення (а.с. 25-26).

Згідно протоколу про направлення від 28.10.2021 року було демонтовано встановлений у позивача лічильник типу Premagas G-6 заводський № 8661770, 1994 року виготовлення, з показниками 62566 куб.м., та встановлено інший контрольний лічильник газу типу Elster ВК G -6 М Т, з показниками 00000 куб. м., пломба № R33871812 (а.с. 23-24).

03.11.2021 року було проведено експертизу ЗВТ та пломб, відповідно до висновку якої було встановлено порушення цілісності заводського тавра на ЗВТ, навколо пломби виявлено чисельні підколи та подряпини (а.с. 19-20).

28.12.2021 року на підставі акту про порушення від 28.10.2021 року № 02574, з приводу виявлених порушень: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, було розраховано суму нарахувань у розмірі 42640,76 грн (а.с. 14).

Рішенням комісії №2239аб від 28.12.2021 року акт про порушення задоволено та здійснено донарахування згідно акту розрахунку у сумі 42640,76 грн (а.с. 15).

Згідно довідки № 023892 від 04.11.2021 р. ПП «Науковий виробничий центр оцінки відповідності «Юг» про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки лічильник газу МКМ Сібтаводський номер №8661770, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки не відповідає вимогам ДСТУ, відліковий пристрій не відповідає вимогам п.6.4.1 Р 50-071-98 (пошкодження заводської пломби) (а.с. 18).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що факт втручання в роботу ЗВТ підтверджуєтесь експертизою ЗВТ та/або пломб № 264 від 03.11.2021 року, якою встановлено: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, порушено цілісність заводського тавра на ЗВТ, навколо пломби чисельні підколи та подряпини. Відповідно, з огляду на наведене, позивач в порушення и. 1 глави 6 розділу X Кодексу ГРС не забезпечив належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема засіб вимірювальної техніки) Elster BK G-6T заводський № 32006363, рік випуску 2015, адже згідно з пунктом 4 глави 6 розділу X Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування. При цьому, сторона позивач не надала до суду жодних доказів на спростування висновків експертиз (а.с. 107).

Апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що працівниками АТ «ОДЕСАГАЗ» 28.10.2021 року була проведена перевірка ЗТВ у належному ОСОБА_1 будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та під час проведення якої працівники дійшли висновку про порушення споживачем Кодексу газорозподільних систем, що виразилось, у несанкціонованому втручанні в роботу вищевказаного лічильника, після чого був складений акт № 02574 про порушення. Також, 03.11.2021 року було проведено експертизу ЗВТ та пломб, відповідно до висновку якої було встановлено порушення цілісності заводського тавра на ЗВТ, а саме: навколо пломби виявлено чисельні підколи та подряпини (а.с. 19-20). На підставі акту про порушення №02574 та за рішенням комісії № 2239аб від 28.12.2021 року про задоволення даного акту, здійснено донарахування згідно акту розрахунку у сумі 42640,76 грн (а.с. 15).

Абзацом 37 пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем встановлено, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

При цьому, згідно висновків, викладених у постанові ВС від 18.11.2021 по справі №903/160/21, проаналізувавши зміст пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС, можна дійти висновку про те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту несанкціонованого втручання в роботу комерційного вузла обліку газу шляхом пошкодження пломб, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). В постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2021 року по справі № 646/6354/19 (провадження № 61-11642св21), Верховний Суд вказав, що: "для покладення обов`язку на споживача відшкодувати необлікований об`єм та обсяг природного газунеобхідно встановити як факт пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, так і факт викривлення даних обліку природного газу витрат (споживання)".

В постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року по справі № 509/4515/18 (провадження № 61-4953св20) зроблено висновок, що: "Згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрати (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ".

З огляду на вищенаведене, необхідною умовою в даному випадку, є також встановлення наявності відповідних наслідків здійснення такого втручання, у зв`язку із чим витрати (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковувалися (обліковувалися частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Натомість, наявними матеріалами справи в свою чергу, не було встановлено належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76, 77 ЦПК України, безпосередньо факту наявності відповідних наслідків впливу на роботу ЗВТ, в тому числі й протиправне втручання в його роботу з боку позивача, відповідно причинно-наслідкового зв`язку між діями останнього та наслідками таких дій. Дані відомості, а саме, що встановлене експертизою порушення цілісності заводського тавра на ЗВТ (навколо пломби виявлено чисельні підколи та подряпини) призвело до певного викривлення даних обліку природного газу тощо, не міститься ані в акті про порушення № 02574, ані в акті експертизи ЗВТ та пломб № 264. При цьому, згідно змісту наявного в матеріалах акту експертизи ЗВТ та пломбою № 264 в свою чергу вбачається, що цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ не порушена (а.с.19). Відповідно, з огляду на вказане, в розумінні вищенаведених положень Кодексу газорозподільних систем та відповідно наведеної сталої судової практики, висновки суду щодо порушення позивачем встановленого порядку користування та відбору природного газу, що призвело до викривлення даних обліку природного газу були передчасними.

Окрім того, також слід зазначити, що згідно абзацу 18 п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем), експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб - це комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України "Про судову експертизу", з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання. Тобто, згідно наведених положень проведення даної експертизи спрямоване на виявлення ознак наявності певних втручань в роботу ЗВТ, однак не встановлює безпосередньо, що вказане порушення призвело до викривлення даних обліку природного газу. При цьому, результатами проведеної експертизи ЗВТ та пломбою № 264 в свою чергу встановлено , що цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ порушена не була.

Положення пункту 2 розділу ХІ Кодексу ГРС міститься в свою чергу перелік порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування, в тому числі й несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу), яке згідно матеріалів справи й було встановлено актом експертизи № 264 та актом про порушення № 2574.

Згідно п. 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 20 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

При цьому, з огляду на вищенаведене в своїй сукупності вбачається, що обов`язковою умовою для донарахування споживачу обсягів необлікованих об`ємів газу є не лише доведення факту несанкціонованого втручання в роботу комерційного вузла обліку газу, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням), що в свою чергу вбачається безпосередньо з відповідних положень Кодексу ГРС та сталої судової практики розгляду даної категорії справ.

Разом з тим, з огляду на відсутність в наявних матеріалах справи достатніх та обґрунтованих доказів на підтвердження факту порушення споживачем встановленого порядку користування лічильником, в тому числі й несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, яке спричинило викривлення результатів обліку, зважаючи при цьому, що відповідачем в свою чергу також не було доведено безспірними доказами вчинення позивачем передбаченого підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ правопорушення, зокрема, вчинення позивачем дії, що призвела до викривлення даних обліку природного газу та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням в лічильник та діями позивача, то не можна вважати правомірним рішення комісії № 2239аб від 28.12.2021 року про задоволення акту про порушення та здійснення донарахування позивачу, згідно акту розрахунку, об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки у розмірі 42640,76 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 вказаної статті передбачений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Разом з тим, за змістом ч. 3 даної статті, вказаний перелік не є вичерпним, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Одночасно, частина друга статті встановлює, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України», яке набуло статусу остаточного 09 березня 2011 року, вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), N 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II). Крім того, Європейський суд з прав людини у своїй практиці у рішенні від 13 травня 1980 року в справі «Артіко проти Італії» (п. 35), рішенні від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (п. 32) визначає, що Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Вказана позиція міститься в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року в справі № 305/1712/13-ц.

Матеріалами справи в свою чергу встановлено, що позивач звернувся до суду також із позовними вимогами щодо скасування акту розрахунку від 28.12.2021 року у сумі 42640,76 грн необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.

За результатами розгляду акту про порушення, який підлягає розгляду комісією з розглядів акту порушення Оператора ГРМ та якою в свою чергу визначається правомірність такого акту, на засіданні комісії за результатами розгляду такого акту може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), необхідності додаткового обстеження чи перевірки, додаткових пояснень або скасування акту про порушення (ч. 9, 11 глави 5 розділу 11). При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

За положеннями п. 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Враховуючи наведене, оскільки відповідне рішення комісії та складений акт-розрахунок, яким визначено об`єм і вартість необлікованого (донарахованого) об`єму газу, безпосередньо впливають на права та обов`язки позивача по справі, котрий є побутовим споживачем послуг газопостачання, в частині його відповідних відносин як побутового споживача безпосередньо з газорозподільною компанією, заявлений позов є належним способом захисту прав та інтересів позивача (вказаний висновок узгоджується з позицією КЦС ВС в постанові від 14.04.2021 року в справі № 509/4515/18 з аналогічним предметом розгляду).

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідно також зазначити, що, готуючи справу до розгляду, суд повинен визначити: обставини, які мають значення для справи, та факти, що підлягають встановленню і покладені в основу вимог і заперечень; характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги; матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини; вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів; визначити коло доказів відповідно до характеру спірних правовідносин і роз`яснити, якій із сторін слід довести певні обставини; вжити заходів для забезпечення явки в судове засідання, а також сприяти врегулюванню спору до судового розгляду (п. 2 постанова пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження в справі до судового розгляду» № 5 від 12.06.2009 року).

Таким чином, з огляду на вище встановлені обставини справи в своїй сукупності, оскільки наведені апелянтом доводи знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у відповідності до положень ст. 376 ЦПК України, підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції із ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії АТ «Одесагаз» щодо проведення донарахування ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки за актом-розрахунком №02574 від 28.12.2021 року нарахувань у розмірі 1168,15 куб.м. в сумі 42640,72 грн.

Визнати протиправним і скасувати рішення комісії №2239аб від 28.12.2021 року АТ «Одесагаз» про задоволення акту про порушення №02574 від 28.12.2021 року та донарахування згідно з актом-розрахунком у сумі 42640,76 грн.

Скасувати акт-розрахунок №02574 від 28.12.2021 року, на підставі якого ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 зобов`язано сплатити за граничними об`ємами споживання природного газу населення, з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи), за вартість закупівлі ВТВ за період виконаного розрахунку, витрати та нарахувань у розмірі 1168,15 куб.м. в сумі 42640,72 грн.

Зобов`язати АТ «Одесагаз» провести ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 перерахунок вартості природного газу та скасувати донарахований обсяг (об`єм) газу в розмірі 1168,15 куб.м. в сумі 42640,72 грн.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст постанови складений 17 лютого 2025 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк