Справа № 524/1511/25
Провадження № 4-с/524/6/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року

Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:

головуючого судді Ковальчук Т. М.

за участю секретаря судового зсідання Воблікової І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Філатова О. П., звернулася до суду зі скаргою, у якій просила визнати незаконними дії державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та скасувати постанову серії АЕ № 530094 від 06 вересня 2004 року про накладення арешту.

На обґрунтування скарги зазначила, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 385369419, отриманої нотаріусом 03 липня 2024 року, встановлено, що на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , частка якої належить ОСОБА_2 , накладено арешт на підставі постанови серії АЕ № 530094 від 06 вересня 2004 року. На даний час боржник ОСОБА_1 помер, а стягувач ОСОБА_1 не має претензій щодо заборгованості за аліментами. ОСОБА_1 зверталася до державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про зняття арешту з квартири, яка належала ОСОБА_1 , на що отримала відмову, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Ухвалою від 12 лютого 2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука прийняв скаргу до розгляду та призначив судове засідання.

У судове засідання скаржник та державний виконавець Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явилися, про дату та час розгляду скарги повідомлені належним чином, представник скаржника адвокат Філатова О. П. звернулася до суду з заявою про розгляд скарги без її та скаржника участі.

За правилами частини другої статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов таких висновків.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд установив, що ОСОБА_1 зверталася до державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про зняття арешту з квартири, яка належала ОСОБА_1 .

Із відповіді начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лілії Дусмурадової № 20052024/118170 убачається, що: згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 вересня 2004 року № 1333420 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_1 ; підстава обтяження постанова державного виконавця ВДВС Автозаводського РУЮ № АЕ 530094 від 06 вересня 2004 року, винесена для забезпечення виконання виконавчого листа Автозаводського районного суду міста Кременчука № 2-55 від 12 березня 1990 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 ; за результатами перевірки бази даних АСВП відомості про зазначене виконавче провадження відсутні; на виконанні у відділі також перебували виконавчі провадження щодо стягнення боргів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь комунальних установ, які станом на 20 травня 2024 року завершені у зв`язку зі смертю боржника та залишилися несплаченими.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 48 Закону № 1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Зі змісту Закону № 1404-VIII убачається, що державний виконавець наділений широким спектром повноважень щодо забезпечення примусового виконання рішень. Разом з тим, усі заходи щодо примусового виконання рішень мають здійснюватись у межах виконавчого провадження. Такий висновок відповідає, зокрема, змісту статті 18 цього Закону.

За інформацією Автозаводського ВДВС у місті Кременчуці виконавчий документ № 2-55 Автозаводського районного суду міста Кременчука про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 на виконанні цього ВДВС не перебуває, отже, посилання останнього на відсутність підстав для зняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного саме в межах виконання цього виконавчого листа, є необґрунтованим.

Перебування на виконанні у відділі ДВС інших виконавчих проваджень щодо стягнення боргів з ОСОБА_1 на користь комунальних служб, які завершені у зв`язку зі смертю боржника та залишились несплаченими, не може бути підставою для відмови у знятті арешту з майна.

Державний виконавець не позбавлений повноважень накласти арешт на майно боржника в межах іншого виконавчого провадження, у разі наявності такої потреби.

Водночас збереження арешту майна в межах виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа Автозаводського районного суду міста Кременчука № 2-55 від 12 березня 1990 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 , суперечить вимогам Закону та принципу правової визначеності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимога ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця серії АЕ № 530094 від 06 вересня 2004 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню, однак не вбачає підстав для визнання незаконними дій державного виконавця щодо накладення арешту цією постановою, оскільки рішення про звернення стягнення на майно боржника є одним із заходів щодо примусового виконання рішень, які в силу вимог Закону № 1404-VIII має право застосувати виконавець.

Керуючись статтями 258-261, 354, 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

Зобов`язати уповноважену посадову особу Автозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства скасувати постанову серії АЕ № 530094 від 06 вересня 2004 року.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т. М. Ковальчук