Справа № 752/7567/24
Провадження № 2/752/1103/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.01.2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Данілової Т.М.

з участю секретаря Моркотун О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

у квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона була прийнята на роботу в філію КП «Київпастранс» ТРЕД №1 13.03.2015 року на підставі наказу №40-к на посаду контролера -касира. Наказом №108-к від 03.07.2020 року позивач переведена на посаду мийника-прибиральника з 06.07.2020 року, де працює на даний час. Наказом №76 від 31.03.2023 року мийникам - прибиральникам встановлено позмінний робочий графік доба через дві з 9.00 по 9.00, який і діяв по 01.03.2024 р. Однак, облік робочого часу відповідно до цього графіка не змінився та обліковувався згідно попереднього, тобто восьмигодинний робочий тиждень з двома вихідними в суботу та неділю. На думку позивача, за підприємством виник борг за необлікований робочий час, який складає 506 годин необлікований робочий час, 532 години у нічний час та 622 години надурочно.

Таким чином, борг за підприємством складає 45 489,40 грн. за необлікований робочий час, 9 565,36 грн. доплата за роботу у нічний час та 50 836,06 грн. доплата за надурочний час.

Оскільки позивач не отримувала заробітну плату у повному розмірі майже рік, їй завдані моральні страждання. ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою. Внаслідок бойових дій на початку 2015 року вона переїхала в м. Київ, де працює і по теперішній час, проживаючи в орендованому житлі. Також завдана моральна шкода обумовлюється погіршенням здоров`я, внаслідок чого вона зверталася за відповідним лікуванням і з 18.03 по 22.03.2024 року перебувала на лікарняному з діагнозом «гіпертонія».

За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 105 890,82 грн., в тому числі 19 060,35 грн. ПДФО та 1 588,35 грн. військовий збір, а також 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. (а.с. 18)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року задоволена заява ОСОБА_1 . Постановлено відповідача відокремлений підрозділ Комунального підприємства «Київпастранс» Тролейбусне ремонтно-експлуатаційного депо №1 у даній справі замінити на Комунальне підприємство «Київпастранс». (а.с. 59)

31 травня 2024 року відповідач КП «Київпастранс» подав відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач в період з 01.04.2023 року по 29.02.2024 року здійснив у повному обсязі позивачу оплату її праці згідно відпрацьованого часу. Вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними, тому також не підлягають задоволенню. (а.с. 66)

Ухвалою Голосіївськог районного суду м Києва від 01 липня 2024 року вирішено розглядати справу за правидами загального позовного провадження. (а.с. 130)

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задовлення.

Вислухавши пояснення представників сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство "Київпастранс" засноване на комунальній власності територіальної громади м. Києва, віднесене до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та підпорядковане Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Доскладу підприємства входить, зокрема Тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо №1. (а.с 36)

Наказом №40-к від 13.03.2015 року ОСОБА_1 прийнята на роботу в філію КП «Київпастранс» ТРЕД №1 на посаду контролера-касира. (а.с. 4 зв.)

Наказом №108-к від 03.07.2020 року позивач з 06.07.2020 року переведена на посаду мийника-прибиральника, де працює на даний час.(а.с. 4)

Відповідно до наказу Київської міської військової адміністрації від 20.03.2023 року №1 "Про запровадження коменданської години на території м. Києва" з 26.03.2023 року було запроваджено комендантську годину з 00.00 до 05.00 та встановлено режим світломаскування.

Наказом №76 від 31.03.2023 року змінено графік роботи Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 КП "Київпастранс". У відповідності до п. 1.2 вказаного наказу позивача було переведено на позмінний добовий графік (доба через дві): з 09.00 год. до 09.00 год. (наступного дня), перша обідня перерва з 12.30 до 13.30, друга обідня перерва з 18.00 до 19.00, комендантська година (неробочий час) з 24.00 до 05.00. (а.с. 72)

Наказом №91 від 14.03.2024 року змінено графік роботи мийникам-прибиральникам рухомого складу, яким графік роботи зазначених працівників з 01.03.2024 року переведено у попередній режим, сформовано денні та нічні бригади. Денна бригада з 09.00 год. до 18.00 год., з 8-годинним робочим днем, 5 днів на тиждень. Субота, неділя - вихіідні дні.

Звертаючись у суд з даним позовом, ОСОБА_1 зазначає, що після видання наказу №76 від 31.03.2023 року облік робочого часу не змінився, що, на думку позивача, є порушенням її прав, у зв`язку з чим вона просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 105 890,82 грн. та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, а саме основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством: премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати: виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантів, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Згідно ст. 108 КЗпП України робота в нічний час оплачується в підвищеному розмірі, який встановлюється генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективними договорами, але не нижче 20% тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи в нічний час.

Генеральною угодою передбачена доплата за роботу у вечірній час при багатозмінному режимі в розмірі 20% годинної тарифної ставки (посадового окладу) за кожну годину роботи в такий час.

24 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Закон визначає особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ організацій в Україні незалежно від форми власності, різновиду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану.

Судом встановлено, що мийникам-прибиральникам рухомого складу наказом ТРЕД №1 КП "Київпастранс" від 31.03.2023 року №76 було встановлено наступний облік часу роботи та часу відпочинку за графіком змінності: з 09.00 до 09.00 наступного дня, з 00.00 до 05.00 (не робочий час). Оплата нічних годин здійснювалась з 22.00 до 24.00 (2 години нічних) а з 05.00 до 06.00 (1 година нічних).

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою, отже, трудовий договір є основною, базовою формою виникнення трудових правовідносин.

Відповідно до частини 3 статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Таким чином, до зміни істотних умов праці відноситься: зміна систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інше.

Вбачається, що наказом №76 від 31.03.2023 року змінено графік роботи Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 КП "Київпастранс" на підставі ст. 6 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану".

Таким чином, на підприємстві (групі підприємств) відбулася зміна організації виробництва, внаслідок якої змінилися істотні умови праці позивача.

Відповідно до частини 1 статті 62 ГК України підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з частиною 1 статті 64 ГК України підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо).

Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис (частина 3 статті 64 ГК України).

Питання зміни організаційної структури підприємства є правом відповідного суб`єкта господарювання при здійсненні ним господарської діяльності. Реалізація цього права породжує обов`язок підприємства дотриматися гарантій прав працівників, зокрема тих, які визначені статтями 42, 49-2, 49-4 КЗпП України.

Втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України. Викладені позивачем доводи позовної заяви не містять таких підстав, з посиланням на норму закону, відповідно до яких є необхідність у реагуванні на рішення про внутрішній устрій підприємства за вимогою працівника.

Позивач, звертаючись у суд з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, не заявляла вимог про скасування наказу, яким їй змінено графік роботи Тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №1 КП "Київпастранс".

З матеріалів справи вбачається, що заробітна плата ОСОБА_1 нараховувалась згідно табелів обліку робочого часу за фактично відпрацьований час та фактичні робочі нічні години. Також позивачу виплачувалась доплата в розмірі 50% тарифної ставки за розширену зону обслуговування на час вакантної посади мийника-прибиральника рухомого складу.

Інші доводи позивача не впливають ані на суть спірних правовідносин, а тому не приймаються судом до уваги.

Враховуючи те, що підставою для встановлення неповного робочого часу стала збройна агресія рф проти України, тобто, запровадження зміни істотних умов праці відбулось не з ініціативи відповідача, тому суд вважає, що необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі. Відповідні дії відповідача були вчинені з урахуванням тимчасових змін до норм трудового законодавства, які діють під час воєнного стану.

Підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд також не вбачає, оскільки відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відшкодування моральної шкоди, зумовлено порушенням трудових прав працівника с відповідальністю роботодавця за наявності необхідних умов її виникнення.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя