Справа №345/5438/24
Провадження № 2/345/68/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гапоненка Р.В.,

секретаря судового засідання Баран В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, - суд

в с т а н о в и в:

що позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який зареєстровано 11.07.2014. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 01.03.2023 шлюб між ними розірвано. За час перебування у шлюбі, в серпні 2021 року ними придбано легковий автомобіль марки Peugeot модель 5008 2011 року випуску сірого кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна: 1560 см. куб, тип кузова: універсал, VIN-код: НОМЕР_2 . Перереєстрація вказаного автомобіля проведена 18.08.2021 в Територіальному Сервісному Центрі 2642 Регіонального сервісного центру МВС України в Івано-Франківській області на ім`я відповідача. Після розірвання шлюбу сторони погодили, що вищевказаний автомобіль буде в їх спільному користуванні з основною метою в інтересах їх дитини. Однак тривалий час відповідач постійно порушував вищевказані домовленості. Згодом позивачці стало відомо, що відповідач відчужив вищевказаний транспортний засіб. Однак згоди на відчуження транспортного засобу вона не давала. З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача 148421,00 грн. половину вартості автомобіля яке є спільною сумісною власністю.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача адвокат Тодарчук Т.В. подала до суду письмові заперечення на позов. У яких зазначає, що даний автомобіль він придбав частково за власні кошти, які відкладав з премій котрі отримував під час служби оперуповноваженим в Національній поліції України ГУ НП в Івано-Франківській області. Відповідно до відповіді на запит відповідача до ГУ НП в Івано-Франківській області за період з 07.11.2015 року по 18.08.2017 року він отримав у вигляді премій: 2015 рік - 208,55 грн., у 2016 році - 18 576,83 грн, шо еквівалентно по середньозваженому курсу долара США до гривні 727,07 доларів США, у 2017 році - 38485,45 грн., шо еквівалентно по середньозваженому курсу долара США до гривні 1 446,82 доларів США. У 2019 році відповідач з дружиною та дитиною виїхали до Чехії, де проживає давно його мати та рідна сестра, винайняв квартиру та влаштувався на роботу та отримав у вигляді премій 10 850 чеських крон що еквівалентно близько 400 евро. Окрім того мати відповідача, ОСОБА_3 , взяла кредит у банку за тиждень до покупки автомобіля, котрий сплачує і на сьогоднішній день, і частину коштів позичила сину, про що знала позивачка. Також не відповідає дійсності і посилання на те, що подружжя при розлученні, ніби то поділ майна не здійснювали, оскільки існувала усна домовленість про те, що їй буде надаватися даний автомобіль у користування за потреби. Відповідач стверджує, що такої домовленості між ними не існувало, а вимоги зі сторони позивачки не було через те, що власне вона забрала із спільного помешкання все, що вважала за потрібне та твердо знала, що ОСОБА_4 позичала відповідачу гроші на придбання даного автомобіля. Просить відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1

20.12.2024 від представника позивача адвоката Гавриленко В.Г. до суду надійшло клопотання в якому просить суд письмові заперечення на позов подані представником відповідача при розгляді справи не враховувати оскільки вважає їх такими, що не відповідають вимогам чинного ЦПК України та подані поза встановлений судом термін для подання відзиву. Окрім цього зазначає, що відповідач 24.03.2017 та 26.03.2018 при поданні декларацій за 2016 та за 2017 роки відповідно, вказав про розмір отриманого доходу у вигляді заробітної плати за основним місцем роботи у ГУ НП у Івано-Франківській області за 2016 рік в сумі 85393,00 грн., за 2017 рік у сумі 110 640,00 грн. Вказані суми повністю співпадають із сумами, які наведені у додатках до письмових заперечень відповідача. Іншими словами, відповідач сам ще 24.03.2017 та 26.03.2018 визнав, що премії були його заробітною платою, яка є об`єктом права спільної сумісної власності, як і інші доходи, одержані одним із подружжя. Позивачка стверджує, що спільний автомобіль було придбано за рахунок спільних коштів, частину з яких було закумульовано нею. 3 листопада 2015 року по листопад 2018 року позивачка перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною та отримувала виплати від Управління соціального захисту населения Калуської РДА. В 2019 році позивачка працювала у ТОВ "КАРПАТНАФТОХІМ", де отримала дохід у розмірі 32 059,66 грн. Вона з сім`єю з другої половини 2019 року по травень 2021 року проживали у Чеській Республіці та в Республіці Польща, де вона займалась доглядом та вихованням сина, а також займалась короткостроковими підробітками, отримані кошти від яких використовувались для потреб сім`ї. З червня 2021 року та до моменту розлучення позивачка працювала у ТОВ «Епіцентр К», де отримала заробітну плату у червні-грудні 2021 року в розмірі 81809,10 грн., в 2022 році 37349,58 грн. Зазначені кошти також використовувались для потреб сім`ї та акумулювались як спільні накопичення сім`ї.

У судове засідання позивачка та її представник - адвокат Гавриленко В.Г. не з`явилися, подав заяву в якій позов підтримав, просив задоволити в повному обсязі. Окрім цього просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати а саме, судовий збір в розмірі 1484,21 грн, вартість послуг оцінювача 1200,00 грн., вартість послуг за надання правової підготовки в розмірі 7000,00 грн.

У судове засідання відповідач та її представник - адвокат Тодарчук Т.В. не з`явилися, подав заяву в якій позов не визнає, з підстав зазначених у письмових поясненнях, просить розгляд справи проводити без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Із наявної в матеріалах справи копії рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.03.2023 у справі № 345/425/23 судом встановлено, що з 11.07.2014 сторони перебували у шлюбі, який цим судовим рішенням розірвано.

За час шлюбу ними придбано автомобіль марки Peugeot модель 5008 2011 року випуску сірого кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна: 1560 см. куб, тип кузова: універсал, VIN-код: НОМЕР_2 , що підтверджується даними від ТСЦ МВС 2642 від 08.08.2024 та не заперечується сторонами.

18.08.2021 року цей автомобіль перереєстровано на нового власника.

Відповідно до статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Наведені висновки сформульовано у постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі № 343/1294/18 (провадження № 61-14494св20).

Отже, спірний автомобіль набуто сторонами під час шлюбу і він є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Сторонами не заперечується також і той факт, що після розірвання шлюбу автомобіль залишився у фактичному володінні і користуванні відповідача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що розірвання шлюбу не тягне за собою зміну правового статусу майна подружжя. Таке майно залишається їх спільною сумісною власністю. Тобто лише після вирішення питання про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, виділення конкретних часток кожному зі співвласників, таке майно набуває статусу спільної часткової власності чи особистої приватної власності.

З матеріалів справи вбачається, що 03.01.2024 за договором купівлі-продажу № 2642/2024/4232347 відповідач відчужив спірний автомобіль.

Для визначення вартості автомобіля між оцінювачем ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 був укладений договір від 03.09.2024 №27/2024 на проведення незалежної оцінки.

Згідно акту від 03.09.2024 б/н приймання-передачі по договору №27/2024 від 03.09.2024 Оцінювач передав, а Замовник прийняла Звіт про незалежну оцінку автомобіля марки Peugeot 5008 VIN-код: НОМЕР_2 , 2011 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Згідно Звіту від 03.09.2024 №1802 про незалежну оцінку автомобіля та Висновку про вартість об`єкта оцінки ринкова вартість автомобіля марки Peugeot 5008 VIN-код: НОМЕР_2 , 2011 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 визначено в сумі 296 842,00 грн.

Відповідачем не надано доказів того, що зазначена позивачем ціна є невірною, та не подано інших доказів щодо спростування проведеної експертизи позивачем.

Натомість відповідач надав суду архівні відомості про грошове забезпечення за період служби в у ГУ НП у Івано-Франківській області з 07.11.2015 по 18.08.2017 за період з листопада по грудень 2015 в сумі 9280,55 грн., за 2016 рік в сумі 85393,04 грн., за 2017 рік у сумі 110 631,12 грн.

Згідно зарплатного листа за 2020 рік виданого ТзОВ «Формпласт пуркерт», перекладеного на українську мову, засвідченого приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Зіняк О.І., видана ОСОБА_6 в графі «загальний дохід від залежної діяльності» значиться сума 156 057 чеських крон, а в графі «основа для оподаткування» значиться сума 208 811 чеських крон.

Згідно виписки з кредитного рахунку Чеський Ощадбанк, перекладеного на українську мову, засвідченого приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Зіняк О.І., період 09.08.2021 21.12.2021 ОСОБА_4 отримала договірну суму кредиту в розмірі 150 000,00 чеських крон.

Згідно довідки з реєстру застрахованих осіб ПФУ ОСОБА_1 за звітні 2015 2021 роки отримала дохід в загальній сумі 211 117,16 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

При оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність (висновок Верховного Суду, викладений у п. 27 постанови від 29 серпня 2018 р. у справі № 910/23428/17).

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 755/20923/14-ц (провадження № 61-10442св18), від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17 (провадження № 61-5392св19), від 07 квітня 2021 року у справі № 402/849/18 (провадження № 61-8383св19), в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), суд касаційної інстанції дійшов таких висновків:

- у справі № 755/20923/14-ц: при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна;

- у справі № 127/7029/15-ц: у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні;

- у справі № 301/2231/17: у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року в справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18) зазначено, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні.

- у справі № 402/849/18: у разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Визначаючи розмір компенсації вартості частки автомобіля, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що у договорі купівлі-продажу автомобіля визначена вартість його продажу. Водночас суди не врахували, що у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний був врахувати дійсну його вартість.

Згідно Звіту від 03.09.2024 №1802 про незалежну оцінку автомобіля та Висновку про вартість об`єкта оцінки ринкова вартість автомобіля марки Peugeot 5008 VIN-код: НОМЕР_2 , 2011 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 визначено в сумі 296 842,00 грн.

До висновку додається Додаток 2 Функціональний аналог, який містить цінові пропозиції і ціни продажу аналогічних автомобілів.

За змістом статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відтак за критерієм достовірності доказів, суд надає перевагу висновку експерта.

У постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 362/3043/18 (провадження № 61-13063св20) застосовано принцип рacta non obligant nisi gentes inte quas inita (договори не зобов`язують нікого, крім осіб, які в них беруть участь), тому договір комісії від 22.04.2024 № 7844 не створює жодних правових наслідків для позивачки в контексті визначення розміру компенсації.

Розмір компенсації за належну частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя та відчужене без згоди одного з них, визначається виходячи з вартості аналогічних транспортних засобів на час поділу майна, що відповідає правовому висновку, викладеному, зокрема у вищенаведеній постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1 484,21 грн., який сплачений позивачкою на момент подання позовної заяви згідно платіжної інструкції від 19.09.2024.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачкою надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої (правової) допомоги, актом виконаних робіт №44 від 19.09.2024, квитанція до платіжної інструкції від 18.02.2025 на суму 7000 грн.

Оплата витрат пов`язаних із проведення експертизи, підтверджується рахунком від 03.09.2024 №26/2024 за незалежну оцінку майна за договором №27/2024 від 03.09.2024 на суму 1200,00 грн. без ПДВ, який оплачений ОСОБА_1 , що підтверджується квитанцією від 04.09.2024 №291168359.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , половину вартості автомобіля Peugeot 5008 VIN-код: НОМЕР_2 , 2011 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить сторонам на праві спільної сумісної власності, 148421,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 , 1 484,21 грн. судового збору, 1200,00 грн. витрат пов`язаних із проведення експертизи, 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: