ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року

м. Черкаси

Справа № 711/2980/23
Провадження № 22-ц/821/18/25
Категорія: 311010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Тобота Юлія Сергіївна

відповідач: Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області

представник відповідача: Ренгевич Людмила Миколаївна

розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тоботи Юлії Сергіївни на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2023 року (постановлене під головуванням судді Демчика Р.В. в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

11 травня 2023 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Тоботу Ю.С. звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 02.01.2018 року ОСОБА_1 обіймала посаду головного спеціаліста відділу страхових виплат та матеріального забезпечення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області, з якої була звільнена 18.04.2023 у зв`язку з скороченням чисельності і штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України..

Верховною Радою України прийнято Закон України від 21.09.2022 №2620-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон №2620), яким Закон України від 23.09.1999 №1105 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» викладено у новій редакції (надалі - Закон №1105). Закон №2620 набрав чинності з 01.01.2023.

Розділом VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1105 (в редакції Закону №2620) передбачено припинення Фонду соціального страхування України (надалі - Фонд) та управлінь виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01.01.2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступником Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

На виконання Закону №1105 (в редакції Закону №2620) Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 27.12.2022 №1442 «Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України» (надалі Постанова №1442), якою передбачено припинити з 01 січня 2023 року, реорганізувавши шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області.

Постановою №1442 призначено головою комісії з реорганізації Управління Філоненко О.А.

У зв`язку з вказаним, наказом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області №121-к від 11.04.2023 за підписом Голови Комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області Філоненко О.А. вирішено звільнити позивача 18 квітня 2023 року у зв`язку зі скороченням чисельності і штату працівників відділень управління відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Позивачка вказує, що Позивачу у передбачений законом спосіб не було запропоновано переведення (зайняття) вакантних посад в Пенсійному фонді України (його територіальних органах, відокремлених підрозділах), до якого було приєднано в порядку реорганізації Фонд соціального страхування України, зокрема тих, які були введені до штатного розпису Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у зв`язку з передачею функцій та повноважень, попередньо виконуваних працівникам Фонду соціального страхування України.

Отже, враховуючи те, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області не є припиненим, а лише перебуває у стані припинення, то позивач підлягає поновленню на попередній роботі в управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області або на іншій рівнозначній посаді.

Крім того, відповідно до частини другої статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи наведені обставини та з урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивачка просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області №121-к від 11.04.2023 за підписом Голови Комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області Філоненко Оксани Анатоліївни, яким вирішено звільнити ОСОБА_1 18 квітня 2023 року у зв`язку зі скороченням чисельності і штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Поновити з 19.04.2023 ОСОБА_1 в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Черкаській області на посаді аналогічній або рівнозначній посаді головного спеціаліста відділу страхових виплат та матеріального забезпечення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області.

Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу, тобто з 19.04.2023 по дату поновлення Позивача на посаді, виходячи з розрахунку 602,79 грн середньоденної заробітної плати Позивача.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про закриття провадження у справі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 жовтня 2023 року замінено відповідачів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області, Фонд соціального страхування України їх правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Виключено із складу учасників справи третіх осіб: голову комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматського Олександра Олександровича, голову комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України у Черкаській області Філоненко Оксану Анатоліївну, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що оспорюваний наказ видано саме у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, його положення не суперечать чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відмовляючи в поновленні на посаді, суд першої інстанції вказав, що законодавством не передбачено переведення працівника, посада якого скорочується та на якого поширюється дія законодавства про працю, на посаду державної служби в державному органі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 18 січня 2024 року, представник ОСОБА_1 адвокат Тобота Ю.С. вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято із неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку із чим просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2023 року та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апелянт заперечує висновки суду першої інстанції про дотримання відповідачем гарантій та трудових прав позивача при проведенні повного скорочення чисельності та штату працівників, а також звільненні позивача, а також не погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість переведення працівників недержавної служби на посади державної служби.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу апеляційного суду 01 лютого 2024 року, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області Диптан Ю.В. просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тоботи Ю.С. залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2023 року залишити без змін.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду 25 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року розгляд справи призначено на 06 березня 2024 року.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06 березня 2024 року апеляційне провадження у цій справі було зупинене до закінчення перегляду в касаційному порядку справи з аналогічним предметом та підставами позову.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2025 року поновлено апеляційне провадження у справі та справу призначено до розгляду на 13 лютого 2025 року.

Фактичні обставини справи

З копії трудової книжки НОМЕР_1 від 10.10.1991 року вбачається, що з 02.01.2018 року ОСОБА_1 обіймала посаду головного спеціаліста відділу страхових виплат та матеріального забезпечення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області

Позивач отримала попередження за підписом голови комісії з реорганізації Управління Філоненко О.А. від 17.01.2023 № 09-09-131 про скорочення чисельності та штату працівників Управління на підставі наказу голови комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України від 16.01.2023 №9-ОД та наказу голови комісії з реорганізації Управління від 16.01.2023 №9, та про наступне звільнення за пунктом 1статті 40 КЗпП України, яке відбудеться 18 квітня 2023 року.

Наказом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області № 121-к від 11.04.2023 року позивача звільнено із займаної посади 18.04.2023 року за п. 1ст. 40 КЗпП України.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам.

У справі, що переглядається, між сторонами виник спір з приводу законності звільнення та поновлення на роботі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача, голова комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області та відповідач дотримались норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника та вжили всіх можливих заходів, передбачених чинним законодавством, щодо недопущення порушення права позивачки на працю, в зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

У справі, що переглядається, виник спір між фізичною особою та Пенсійним фондом України, як правонаступником Фонду соціального страхування України щодо недотримання Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області процедури вивільнення позивача у зв`язку зі скороченням всього штату працівників у процесі приєднання Фонду соціального страхування України до Пенсійного фонду України, тому ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом за захистом порушених прав у зв`язку із звільненням без дотримання відповідачем обов`язку щодо її працевлаштування в органах Пенсійного фонду України.

20 червня 2023 року до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення Фонду.

Позивач визначила спосіб захисту своїх прав, як поновлення на роботі, оскільки втратила свою посаду в результаті реорганізації Фонду соціального страхування України шляхом приєднання його до Пенсійного фонду України, що не вважається ліквідацією.

Водночас, право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з матеріалами справи, основний штат працівників апарату Пенсійного фонду України та його територіальних органів складають посади державної служби.

Отже, внаслідок реорганізації Фонду та Управління шляхом приєднання до Пенсійного фонду України відбулося специфічне правонаступництво, за якого згідно з ухваленим Верховною Радою України Законом № 2620-ІХ Фонд як юридична особа приватного права припинився, однак його повноваження, що стосувалися чутливої для держави сфери загальнообов`язкового державного соціального страхування, набув Пенсійний фонд України як юридична особа публічного права та центральний орган виконавчої влади, що також був наділений функціями у сфері загальнообов`язкового державного страхування (пенсійне страхування).

Спори за вимогами, які спрямовані на поновлення працівників Фонду, звільнених внаслідок реорганізації Фонду та Управління шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, на роботі в органах Пенсійного фонду та стосуються прийняття на публічну службу, мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства, незважаючи на те, що на час звільнення таких працівників останні не перебували на державній службі та Пенсійний фонд України і його територіальні органи не здійснювали щодо них публічно-владних управлінських функцій.

Вказані висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2024 року в справі № 712/4776/23 (провадження № 61-13644сво23).

Проте, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції зазначене не врахував та вирішив в порядку цивільного судочинства спір, що підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 1922 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Наведені порушення норм процесуального права є безумовною та обов`язковою підставою для скасування судового рішення із закриттям провадження у справі.

За таких обставин, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Тоботи Ю.С. підлягає частковому задоволенню, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2023 року скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255, частини першої статті 377 ЦПК України.

Відповідно до статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Тоботи Ю.С. 13 січня 2025 року вже скористалась своїм правом звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Тоботи Ю.С. про направлення справи за встановленою юрисдикцією до Черкаського окружного адміністративного суду, до юрисдикції якого віднесено розгляд цієї справи.

Керуючись статтями 255, 259, 367, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тоботи Юлії Сергіївни задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2023 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу закрити, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Тоботи Юлії Сергіївни про направлення за встановленою юрисдикцією цивільної справи - задовольнити.

Передати справу № 711/2980/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу до Черкаського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді О.М. Новіков

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлений 13 лютого 2025 року/