Номер провадження: 22-ц/813/1969/25
Справа № 509/2193/24
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Лозко Ю.П.

суддів: Коновалової В.А., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну ОСОБА_1

на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 липня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

У квітні 2024 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним вище позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000 грн, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що з 25 травня 2019 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами розірвано судовим рішенням від 05 вересня 2023 року. Відповідач є працездатним, але добровільно допомоги на утримання малолітнього сина не надає, хоча має таку можливість.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 липня 2024 року вказаний вище позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн, щомісячно, але не менш, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 квітня 2024 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового висновку суду про часткове задоволення позову ОСОБА_2 та стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання малолітнього сина, у розмірі 5 000 грн, просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 липня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн, щомісячно, але не менш, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 квітня 2024 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач зазначає, що судом першої інстанції було залишено поза увагою недоведеність ОСОБА_2 обставин на які вона посилається у позові. Так, попри твердження позивачки він не має у власності нерухомого майна, не займався та не займається підприємницькою діяльністю та отримує заробітну плату у розмірі 7 100-8 000 грн на місяць. Крім того, судом першої інстанції помилково встановлено, про що зазначено у тексті рішення, що він не працевлаштований.

Окремо скаржник зауважує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження надання позивачці професійної правничої у цій справі.

13 січня 2025 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, у якій також просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 липня 2024 року без змін.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, із заявами (клопотаннями) про відкладення розгляду справи не зверталися, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не у повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 та стягуючи з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5 000 грн, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач ухиляється від участі у вихованні та утриманні дитини та будучи працездатною особою, не має постійної роботи.

Колегія суддів не погоджується з визначеним судом розміром аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також висновком суду про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина ( ст. 181 СК України).

Обставини, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Ці обставини стосуються як дитини, так і платника аліментів: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом частини 2 зазначеної статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

В силу статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Як убачається з матеріалів справи, сторони з 25 травня 2019 року по 05 жовтня 2023 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з позивачкою, та перебуває на її утриманні ( а.с.6-7,9,11-13).

Відповідач ОСОБА_1 працездатний, офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток, нерухомого майна у власності не має ( а.с. 25-28).

Як убачається із долученої ОСОБА_1 до відзиву на позов, довідки ОК-5, розмір його доходу за 2023 рік склав 80 400 грн, (6 700 грн на місяць), а за період січень-березень 2024 року 21 300 грн. Отже заробітна плата відповідача щомісячно становить -7 100 грн.

Вказане залишилось поза увагою суду.

Визначаючи розмір аліментів, з урахуванням засад справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), колегія суддів враховує часткове визнання відповідачем позовних вимог, рівності прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, які в однаковій мірі несуть тягар утримання дитини, розмір доходів відповідача та відсутність у справі доказів на підтвердження доходів позивачки, також те, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати ст. 70 ЗУ «про виконавче провадження», і доходить висновку, що об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина сторін буде 3 500 грн щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ч.1 ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: договір про надання правничої допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Доводи скаржника про те, що помилковим є висновок суду про наявність підстав для стягнення з нього на користь позивачки судових витрат з надання професійної правничої допомоги у вказаному вище розмірі, колегія суддів вважає слушними, оскільки матеріали справи не містять документальних підтверджень щодо повноважень адвоката на надання позивачці правничої допомоги по цій справі, виду та обсягу наданих ним послуг, а надана позивачкою суду копія фіскального чеку не є належним доказомна підтвердження цих обставин про надання їй професійної правничої допомоги у заявленому розмірі.

Отже позивачкою не доведено суду вказаних обставин, тому є помилковим є висновок суду про стягнення з відповідача на користь позивачки у відшкодування понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу 1 500 грн.

Колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 30).

За статтею 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких встановлених у справі обставин, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 08 липня 2024 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі з 5 000 грн до 3 500 грн, щомісячно.

В частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 грн рішення суду скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у відшкодуванні судових витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 20 січня 2025 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова