Номер провадження: 22-ц/813/1379/25
Справа № 498/205/24
Головуючий у першій інстанції Тростенюк В.А.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою тимчасово виконуючого обов`язки голови Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Тишлер Юрія Юрійовича на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 18 березня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку під час вимушеного прогулу (а.с. 1-8).

Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 18 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені в повному обсязі. А саме, суд вирішив визнати незаконним та скасувати розпорядження Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 3-ОС від 04.01.2024 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора комунального підприємства «Злагода»; поновити ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства «Злагода»; стягнути з Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з моменту звільнення 04.01.2024 та до моменту поновлення на роботі, що становить 14 100 (чотирнадцять тисяч сто) гривень на місяць з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів; стягнути з Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп (а.с. 156-160).

17 квітня 2024 року засобами кур`єрської доставки тимчасово виконуючий обов`язки голови Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Тишлер Ю.Ю. звернувся до суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції. У апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, без повного та всебічного дослідження обставин, що мають значення для справи. Таким чином, апелянт звертає увагу суду на те, що саме через невиконання позивачем своїх трудових обов`язків за контрактом виник борг КП «Злагода» перед ТОВ «ООЕК». В подальшому, рішенням Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 22.02.2023, 26.05.2023, 30.06.2023, 25.08.2023 - з місцевого бюджету було виділено кошти на потреби Комунального підприємства «Злагода». Однак з невідомих причин, директором КП «Злагода» - Івис Оленою Віталіївною, за тривалий час не було сплачено борг. До того ж, останньою не було ініційовано жодного судового провадження з метою стягнення заборгованості за спожиту воду. Щодо вимоги про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу апелянт зазначає, що на день припинення трудового контракту, ОСОБА_1 було запропоновано ознайомитись з Розпорядженням № 3 від 04.02.2024 та запропоновано пропозицію для продовження трудових відносин, однак на іншій посаді. Проте остання у свою чергу відмовилася від ознайомлення та пропозиції, що підтверджується Актом від 05.01.2024 (а.с. 168-175).

19.08.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Дабіжа Олена Анатоліївна через Електронний суд подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що в ОСОБА_1 була відсутня можливість погасити заборгованість так як лише 17.11.2023 були отримані кошти, а 16.11.2023 ТОВ «ООЕК» звернулись до суду з позовом щодо стягнення заборгованості. Представник позивача зауважує, що позивач регулярно зверталась до відповідача з проханням виділити кошти на сплату заборгованості, починаючи з травня 2023 року, однак кошти були виділені лише 17.11.2023.

Окрім того, представник зазначає, що директор КП «Злагода» - Івис Олена Віталіївна, 06 червня 2023 року зверталась до Великомихайлівської селищної ради з заявою про встановлення тарифів на централізоване водопостачання. На момент подання заяви про встановлення тарифів діяли тарифи, що були прийняті Великомихайлівською селищною радою 23 грудня 2021 року, однак такі тарифи були прийняті у невідповідності з розрахунками плану діяльності КП «Злагода». Тому, з метою забезпечення стабільного та якісного виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення виникла загальна потреба в перегляді діючих тарифів до економічно-обґрунтованого рівня. Внаслідок невідповідності рівня діючих тарифів фактичним витратам на виробництво та надання послуг, підприємству не вистачало власних обігових коштів, отриманих від реалізації наданих послуг, у результаті чого зростає заборгованість за енергоносії, відсутня можливість своєчасно розраховуватись по податкам і зборам. В результаті чого, виникла необхідність збільшення тарифів за централізоване водопостачання. Проте, Великомихайлівською селищною радою не було належним чином розглянуто заяву про встановлення тарифів з урахуванням всіх наявних матеріалів, що були додані ОСОБА_1 .

Окрім того, апелянт пояснює, що відповідач вказує на те, що директор КП «Злагода» повинен приймати відповідні рішення щодо боржників відповідно до умов Договору. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року, в редакції від 27.04.2023, що діяла на момент початку заборгованості споживачами, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Вищевказана постанова діяла в такій редакції до 30 грудня 2023 року, тому ОСОБА_1 не мала можливості здійснювати дії, що спрямовані на припинення або зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі (а.с. 201- 207).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 9, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Дабіжа Олена Анатоліївна заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Відповідно до п. 1.2.3 Правил організації ефективного цивільного судочинства (далі Правила), затверджених рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020 (https://oda.court.gov.ua/sud4813/inshe/1/) суд повідомляє сторони та їх представників шляхом надіслання судової повістки, смс-повідомлення, листом, телефоном, факсом чи електронною поштою. Крім того, суд має право визнати сторону повідомленою з використанням електронного Списку судових справ, призначених до розгляду на офіційному сайті суду у разі якщо за обставинами справи вказана сторона ініціювала відповідну стадію процесу (подавала позов, апеляційну скаргу), або була присутня в судовому засіданні, або не була присутня в судовому засіданні, проте достеменно знала про його призначення, зокрема, подавала клопотання про його відкладення. Коли суд приймає рішення щодо сповіщення учасників справи, за потреби він також встановлює, яка саме сторона повинна виконати ту чи іншу процесуальну дію, та визначає строк, у який вона повинна це зробити.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представник позивача, дослідивши наявні матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що для прийняття рішення про звільнення необхідно проводити службове розслідування за фактом невиконанням обов`язків. Відповідач не довів правомірність звільнення з роботи ОСОБА_1 , наявність факту порушення нею допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості, а тому розпорядження про її звільнення з роботи підлягає скасуванню як незаконне, а її належить поновити на роботі з дня звільнення , тобто з 05.01.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи та правильно було встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 з 03.09.2021 обіймала посаду директора комунального підприємства «Злагода», що підтверджується розпорядженням Великомихайлівського селищного голови № 267-ОС від 31.08.2021 та наказом № 15-К від 02 вересня 2021 (а.с. 12,13).

Термін дії контракту з 03 вересня 2021 року до 03 вересня 2022 року (а.с. 20-24).

Додатковою угодою до трудового контракту від 30.08.2023 термін дії трудового контракту був продовжений до 03 вересня 2024 року (а.с. 9).

Згідно повідомлення про дострокове розірвання договору від 25.09.2023 № 590/071-02-30, ТОВ «ООЕК» повідомив КП «Злагода» про розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу через заборгованість, яка станом на 25.09.2023 становить 625 690, 16 грн (а.с. 96). Крім того, ТОВ «ООЕК» неодноразово направляли КП «Злагода» попередження (повідомлення) про припинення постачання електроенергії, у зв`язку з простроченням споживачем оплати за постачання електричної енергії (а.с. 99-103).

З матеріалів справи вбачається, що 17.05.2023 директор КП «Злагода» Івис О.В. зверталась до голови Великомихайлівської селищної ради з листом, в якому повідомила про нестабільність ситуації з водопостачанням, в зв`язку з чим збільшується заборгованість зі сплати електроенергії ТОВ «ООЕК». Директор повідомила, що не зважаючи на попередження, споживачі відмовляються сплачувати заборгованість, а припинення водопостачання для таких абонентів неможливе в зв`язку з воєнним станом. Також, директор повідомила про нерентабельність тарифу на водопостачання, який був встановлений рішенням ради в грудні 2021 року. Крім іншого, директор звернулась з проханням виділити кошти в сумі 99900 гр на погашення заборгованості за електроенергію (а.с. 117). З аналогічними листами директор зверталася 06.06.2023, 22.09.2023 (а.с. 122 оборот, 119 оборот). Крім того, 06.06.2023 директор подала Великомихайлівській СР заяву про встановлення тарифів з централізованого водопостачання в більшому розмірі з відповідною пояснювальною запискою, в якій наведений розрахунок та підставі збільшення тарифу (а.с. 125).

17.11.2023 Великомихайлівська СР виділила КП «Злагода» грошові кошти в сумі 829 365,52 грн для погашення заборгованості. Однак, 06.12.2023 директор КП «Злагода» звернулась до голови селищної ради з листом № 138, в якому повідомила, що ТОВ «ООЕК» звернулись до суду з позовом про стягнення заборгованості та ухвалою від 21.11.2023 в справі № 916/5029/23 було відкрите провадження (а.с. 91).

Розпорядженням № 3-ОС від 04.01.2024, виданим секретарем селищної ради Юрієм Тишлерем, вирішено припинити дію трудового контракту з ОСОБА_1 шляхом розірвання відповідно до пункту 7 розділу ІІ, підпункту 6 пункту 21 розділу V згідно умов цього трудового контракту та трудового законодавства. А ОСОБА_1 звільнено з посади директора КП «Злагода» Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, у зв`язку з підставами, передбаченими в контракті згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України (а.с. 15).

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ трудового контракту від 31.08.2021, укладеного з ОСОБА_1 , директор зобов`язується забезпечити виконання показників ефективності використання комунального майна і прибутку згідно контракту.

Відповідно до підпункту 6 пункту 21 розділу V вказаного контракту директор може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном (Великомихайлівська селищна рада), у тому числі, за пропозицією місцевого органу виконавчої влади до закінчення терміну його дії у разі допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості.

Згідно довідки № 3 про доходи від 11.01.2024 загальна сума доходу директора КП «Злагода» за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року становить 135 889, 05 грн. (а.с. 11).

Нормативно-правове регулювання та оцінка апеляційного суду

За ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені трудовим договором з нефіксованим робочим часом, контрактом.

Із врахуванням особливостей контрактної форми трудового договору наявність чи відсутність вини не є визначальним для припинення дії контракту (постанова Касаційного цивільного суду ВС від 30.08.2018 у справі № 463/3091/15).

Вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. [...] Порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання (постанова КЦС ВС від 07.04.2021 у справі № 757/62834/19-ц).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09 липня 1998 року у справі щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України зазначив, що незважаючи на ці та інші застереження, що містяться в Кодексі законів про працю та інших актах трудового законодавства і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися не вигідні для працівника умови: зокрема, це, як правило, тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору тощо.

З урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється законність звільнення, обов`язок доведення правомірності звільнення працівника покладається на роботодавця. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року у справі №273/212/16-ц.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.05.2019 в справі № 452/970/17 звільнення працівника на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України з формулюванням причини невиконання чи неналежне виконання обов`язків, передбачених контрактом, не може вважатися законним без визначення конкретних умов контракту, які не виконував чи неналежним чином виконував працівник, і без встановлення на підставі належних і допустимих доказів допущених ним конкретних порушень.

З наведеного вбачається, що контракт, як особлива форма трудового договору, може встановлювати до працівника вимоги, не передбачені законом. В тому числі, умови контракту можуть передбачати підвищену відповідальність працівника за невиконання або неналежне виконання положень контракту. Порушення умов контракту, незалежно від наявності/відсутності вини працівника, само по собі може бути підставою звільнення працівника, що прямо передбачено п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Разом з тим, працівник може бути звільнений з посади за умови наявності відповідних підстав для цього. Тобто, працівник має порушити відповідні умови його контракту. Вказані обставини мають бути підтверджені належними доказами. Наприклад, результати фінансової звітності, акт про відсутність звітування за відповідний період, матеріали службового розслідування, доповідні записки тощо в залежності від того, які вимоги контракту були порушені.

За обставинами даної справи підставою для звільнення працівника стали положення контракту, відповідно до яких: директор зобов`язується забезпечити виконання показників ефективності використання комунального майна і прибутку згідно контракту, а також, контракт може бути розірваний у разі допущення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості.

Разом з тим, роботодавець в процесі розгляду справи не надав доказів, які б свідчили про те, що працівник порушив відповідні положення контракту, зокрема матеріали службової перевірки/розслідування, довідки про існування/відсутність простроченої кредитної заборгованості впродовж відповідного періоду часу (станом на момент вступу на посаду директора та зростання обсягів кредиторської заборгованості під час роботи), тобто будь-які докази або пояснення в процесі розгляду справи, які б надали переконливу можливість суду встановити наявність відповідних законних підстав для звільнення працівника. Наявність у підприємства кредиторської заборгованості за певний проміжок часу само по собі не свідчить, що директор підприємства допустив зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості під час його перебування на посаді. Вказані обставини можуть бути встановлені за результатами дослідження фінансового стану підприємства впродовж всього періоду часу перебування відповідного працівника на посаді директора.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання апелянта на те, що вирішення в судовому порядку питання заборгованості споживачів зменшило б загальну суму боргу не підтверджене відповідними доказами (наприклад, відповідні розрахунки, прогнози тощо), а тому відхиляються апеляційним судом. Крім того, апелянт посилається на бездіяльність працівника, однак, як було зазначено, позивач неодноразово зверталась з листами та пропозиціями до органу управління з метою врегулювання проблемних питань заборгованості за спожиту електроенергію, що спростовує доводи апелянта.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд зауважує, що Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія А, №303-А, параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності та оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України, залишає апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу тимчасово виконуючого обов`язки голови Великомихайлівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Тишлер Юрія Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 18 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

Повний текст постанови складений 17 лютого 2025 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк