Апеляційне провадження №22-з/824/286/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» про скасування державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2024 року позов задоволено, скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію припинення права оренди товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0005, дата, час державної реєстрації: 08.03.2023 11:07:27; визнано відсутнім у товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд-2000» право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0005 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 204); визнано укладеною Додаткову угоду до Договору оренди землі № 61 від 18.11.2015 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська».

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із апеляційними скаргами.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено; рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2024 року скасоване та ухвалене нове судове рішення про відмову у задоволенні позову; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі по 20 486 грн. 26 коп; у задоволенні клопотання ТОВ «Агротрейд-2000» про стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.

28 січня 2025 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Білоцерківська» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понесені судові витрати в суді першої інстанції у розмірі по 20 000, 00 грн. на кожного.

Дослідивши матеріали справи та вищевказану заяву, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що дана заява не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У заяві про винесення додаткового рішення позивач зазначив, що апеляційним судом не здійснено розподіл витрат, які були понесені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при розгляді справи в суді першої інстанції. Зокрема за твердженнями заявника не були розподілені витрати на правничу допомогу. Посилання на факт понесення витрат на правничу допомогу та їх розмір містяться у відзиві на позовну заяву, докази понесення витрат подавалися до суду першої інстанції та містяться в матеріалах справи, розмір фактично понесених витрат кожним із відповідачів складав 15 000,00 грн; 5,000,00 грн. було визначено договором як гонорар успіху.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіл таких витрат, згідно ст. 141 ЦПК України здійснюється за результатом розгляду позовних вимог по суті.

Ухвалюючи нове судове рішення по справі суд апеляційної інстанції здійснив розподіл судових витрат (в тому числі і витрат на правничу допомогу), по несених апелянтами як в суді апеляційної інстанції, так і в суді першої інстанції.

Відповідачами до суду першої інстанції було надано договір про надання правничої допомоги № 40/23 від 25 вересня 2023 року, який був укладений між Марценюк Л.А. (адвокат) з однієї сторони та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (клієнт) з іншої сторони.

У відповідності до положень п. 4.3 вказаного договору обсяг наданих послуг за ним та їх вартість сторони фіксують у відповідних актах виконаних робіт. Також договором було передбачено сплату адвокату гонорару успіху у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до наданого представником вказаних відповідачів до суду акту виконаних робіт (наданих послуг) від 08 листопада 2023 року за надання послуг Клієнт ( ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ) сплачує адвокату винагороду в загальному розмірі 20 000 грн, з яких 15 000,00 грн. складає гонорар адвоката за надані послуги, а 5 000,00 грн. - гонорар успіху.

На вказану суму також було видано товарний чек від 08 листопада 2023 року.

З урахуванням наданих до матеріалів справи документів колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про понесення відповідачами витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в загальній сумі 15 000,00 грн, присудивши до відшкодування кожному з них по 7 500,00 грн. таких витрат. Стосовно гонорару успіху, апеляційний суд вважав, що він не входить до складу витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу за результатами розгляду справи.

Зважаючи на те, що стосовно витрат на правничу допомогу, які апелянти понесли в суді апеляційної інстанції, були представлені до суду аналогічні документи, відповідним чином було присуджено до відшкодування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 7 500,00 грн. таких витрат кожному.

Оскільки в постанові Київського апеляційного суду від 23 січня 2025 року по справі було розподілено витрати апелянтів на правничу допомогу в суді першої інстанції, передбачені ст. 270 ЦПК України підстави для ухвалення з даного приводу додаткового судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 83, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько