Провадження №4-с/523/29/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2025 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді Бокова О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шаріпової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеса скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головний державний виконавець Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Савченко Світлана Володимирівна та ОСОБА_2 , про визнання дій органу примусового виконання у рамках виконавчого провадження № 70830532 протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернулася до суду зі скаргою, у якій просила визнати незаконними всі дії головного державного виконавця Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Савченко Світлана Володимирівна, які були нею вчинені у виконавчому провадженні №70830532, а також просила закрити та скасувати постанови державного виконавця, які винесені в окреме виконавче провадження, щодо стягнення з неї виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 13400 грн.

В обґрунтування скарги зазначила, що 16.09.2021 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/12809/20 - позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та виселення - задоволено частково. Вказаним рішенням усунуто позивачу ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_2 до цієї квартири. В задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_1 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 - відмовлено. Рішення суду набрало законної сили згідно Постанови Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року.

На виконання рішення суду Суворовським районним судом м. Одеси 15.12.2022 р. були видані виконавчі листи, про що ОСОБА_1 дізналася лише 16.12.2024 року після ознайомлення її адвокатом з матеріалами виконавчого провадження.

26.12.2022 року після винесення вищевказаного рішення по справі, остання звернулася через свого адвоката до Суворовського районного суду м.Одеси із заявою про відстрочку виконання рішення суду, в якій просила зупинити виконання постанови від 22.11.2022 року по справі №523/12809/20 до набрання законної сили рішенням по справі №523/11205/18 та до набрання законної сили рішенням по справі №2-5450/2006, оскільки вказані справи взаємопов`язані.

Розгляд вказаної заяви судом було призначено на 13.03.2023 року, про що адвокатом Приходько АП. було повідомлено державного виконавця шляхом телефонного дзвінка та направленням копій матеріалів на електронну пошту останнього. Разом з тим, державним виконавцем було повідомлено, що не має наміру розглядати її заяву про зупинення виконання рішення суду та 01.02.2023 року о 10-00 год. буде здійснено термінове примусове вселення ОСОБА_2 .

Так, 01.02.2023 року було здійснено фактичне вселення другого власника ОСОБА_2 у 3-вімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яке відбулося з численними порушеннями ст.67 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки такий захід відбувався без особистої участі ОСОБА_1 , без належного повідомлення її в терміни передбачені законом, а також без вжитих заходів щодо забезпечення безпеки її майну, що призвело до його викрадення, чим завдано матеріальні збитки останній.

Враховуючи вищевикладене просила задовольнити скаргу.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.01.2025 року відкрито провадження у вищенаведеній справі та призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав викладених у ній, а також просила розгляд скарги проводити без її участі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, представник відповідача надала заяву в якій просила розгляд скарги проводити без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши скаргу, додані до неї документи, суд вважає, що скарга підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси 16.09.2021 року справа № 523/12809/20 - позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та виселення задоволено частково.

Усунуто позивачу ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1 . В задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили згідно Постанови Одеського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року.

На виконання рішення суду Суворовським районним судом м. Одеси 15.12.2022 р. були видані виконавчі листи.

26.12.2022 року ОСОБА_1 через свого адвоката звернулася до Суворовського районного суду м.Одеси з заявою про відстрочення виконання рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 16.09.2021 року по справі №523/12809/20, яке призначено на 13.03.2023 року.

23.01.2023 року постановою старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савченко С.В., відкрито виконавче провадження №70830532 з виконання вищевказаного рішення суду.

Зі скарги вбачається, що ОСОБА_1 через свого представника адвоката Дороніну І.Л. повідомила державного виконавця шляхом телефонного дзвінка, щодо звернення до суду з заявою про відстрочення рішення суду по справі №523/12809/20, про що також направила відповідні копії матеріалів на електронну пошту останньої. Скаржник також зазначає, що в ході телефонної розмови, державним виконавцем було повідомлено, що не зважаючи на викладені обставини 01.02.2023 року о 10-00 год. буде здійснено термінове примусове вселення ОСОБА_2 .

Так, 01.02.2023 року постановою старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савченко С.В. було закінчено виконавче провадження №70830532 при примусовому виконанні виконавчого листа №523/12809/20 від 26.12.2022 року.

Постанова мотивована тим, що виходом за адресою: АДРЕСА_2 , для перевірки виконання рішення боржником, стягувачу було забезпечено безперешкодне право користування квартирою визначеною виконавчим документом, надано ключ від вказаної квартири у присутності понятих та працівників правоохоронних органів про що складено відповідний акт державного виконавця від 01.02.2023 року.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 ст. 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З матеріалів скарги вбачається, що державним виконавцем 23.01.2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70830532, а 01.02.2023 року вказане виконавче провадження було закінчено, про що також винесено відповідну постанову.

Як встановлено судом з досліджених письмових доказів, наданих заявником до скарги, судом встановлено, що з 23.01.2023 року заявнику вже було відомо про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження №70830532, а також постанови про його закінчення від 01.02.2023 року, про що вона зазначає в поданій до суду скарзі.

Зі скаргою до суду ОСОБА_1 звернулася лише 27.12.2024 року, тобто більш ніж через 22 місяці після спливу строку встановленого статтею 449 ЦПК України.

Проте, клопотань у відповідності до ч. 2 ст. 449 ЦПК України стосовно поновлення пропущених строків для подання скарги заявником до неї не додано, унаслідок чого суд не може прийняти до уваги зазначене обґрунтування щодо строку звернення до суду, оскільки ст.449 ЦПК України чітко передбачає строк звернення до суду.

За змістом ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Частиною 2 цієї статті встановлено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, скаржником було пропущено десятиденний строк для звернення до суду з такою скаргою, скаржник не зазначив поважних причин для його поновлення і не надав суду доказів про поважність пропуску процесуального строку, а тому скарга підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 76-82, 120, 126, 127, 260, 353, 447-449 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головний державний виконавець Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Савченко Світлана Володимирівна та ОСОБА_2 , про визнання дій органу примусового виконання у рамках виконавчого провадження № 70830532 протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М.Боков