ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 лютого 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/570/23

Головуючий у першій інстанції Гагаріна Т. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/398/25, № 22-ц/4823/334/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

із секретарем Герасименко Ю.О.,

скаржник: Акціонерне товариство «ОТП Банк»,

боржник: ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2024 року та від 11 грудня 2024 року у справі за скаргою Акціонерного товариства «ОТП Банк» на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

У С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року АТ «ОТП Банк» звернулося із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П., в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення провадження № 72146095 від 29 лютого 2024 року.

Скаргу мотивовано тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 740/570/23 по стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 11 липня 2017 року у сумі 80 615,31 грн та витрат по сплаті судового збору у сумі 2 684 грн, а всього 83 299,31 грн. 29 лютого 2024 року постановою приватного виконавця закінчено виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення в повному обсязі. Скаржник, вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, указував на те, що виконавчий лист № 740/570/23 від 27 квітня 2023 року не виконано в повному обсязі.

АТ «ОТП БАНК» зазначило, що просило приватного виконавця перераховувати стягнуті з ОСОБА_1 кошти на транзитний рахунок № НОМЕР_1 . На цей рахунок суб`єктом оскарження скеровано стягнуті з боржника кошти загальною сумою 15 312,62 грн. Скаржник з метою погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № розподілив ці гроші на картковий рахунок № НОМЕР_2 боржника ОСОБА_1 , з якого приватним виконавцем повторно безпідставно стягнуто кошти в розмірі 15 312,62 грн та перераховано їх знову на транзитний рахунок стягувача платіжними інструкціями протягом серпня 2023-січня 2024 року. АТ «ОТП БАНК» вважає, що спірні кошти після розподілення на картковий рахунок боржника не могли перераховуватись на погашення заборгованості за картковим рахунком через наявність арешту, накладеного постановою від 30 червня 2023 року приватного виконавця, тобто кошти мали бути заблоковані на рахунку № НОМЕР_2 . Внаслідок неправомірного повторного списання однієї і тієї ж суми коштів з рахунку боржника ОСОБА_1 , АТ «ОТП Банк» двічі зарахувало (повернуто) одні й ті самі гроші. Отже, після винесення приватним виконавцем Палігіним О.П. постанови про закінчення виконавчого провадження у ОСОБА_1 наявний залишок боргу по виконавчому провадженню, який станом на 09 квітня 2024 року становить 13 428,66 грн.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2024 року поновлено АТ «ОТП Банк» строк на подання скарги. У задоволенні скарги відмовлено.

25 листопада 2024 року представник приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. адвокат Коверзнев Д.В. звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення шляхом стягнення з АТ «ОТП Банк» на користь приватного виконавця витрат за надану професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2024 року АТ «ОТП Банк» заяву про ухвалення додаткового ршення задоволено. Стягнуто з АТ «ОТП Банк» на користь приватного виконавця виконавого округу Чернігівської області Палігіна О.П. 4 000 грн у рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2024 року, АТ «ОТП Банк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 22 листопада 2024 року і постановити ухвалу, якою визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 72146095 від 29 лютого 2024 року.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що АТ «ОТП Банк» з метою технічного обслуговування та облікового контролю використовував транзитний рахунок НОМЕР_3 , реквізити якого було надано приватному виконавцю для перерахування стягнутих з ОСОБА_1 у виконавчому провадженні коштів. З цього рахунку АТ «ОТП Банк» направляв кошти на кредитний картковий рахунок НОМЕР_2 ОСОБА_1 , за яким наявна заборгованість. Приватний виконавець протиправно повторно стягнув кошти, які поступили з транзитного на картковий рахунок боржника, оскільки вони мали бути заблокованими на підставі постанови приватного виконавця про накладення арешту. Внаслідок повторного стягнення коштів з рахунку № НОМЕР_2 після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у ОСОБА_1 наявний залишок суми боргу за виконавчим провадженням № 72146095. Станом на 09 квітня 2024 року сума заборгованості за виконавчим листом № 740/570/23 від 27 квітня 2023 року становить 13 428,66 грн. Виконавче провадження завершено, але права та інтереси АТ «ОТП Банк» порушено внаслідок відсутності реального фактичного виконання виконавчого документа № 740/570/23.

Приватний виконавець Палігін О.П протиправно здійснив повторне стягнення раніше стягнутих коштів, що унеможливлює реалізацію прав та інтересів АТ «ОТП Банк» і порушує принцип обов`язковості виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня 2024 року, АТ «ОТП Банк» просить її скасувати та постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції необґрунтовано стягнув із АТ «ОТП Банк» на користь приватного виконавця 4 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Посилається на те, що адвокат Коверзнев Д.В., який здійснював представництво інтересів приватного виконавця, не орієнтувався в нормативно-правовій базі, обставинах справи та доказах, на які посилався, що ставить під сумнів обгрунтованість стягнення будь-яких витрат за надані послуги.

АТ «ОТП Банк» вважає, що справа не є особливо складною, не передбачала значного обсягу технічної роботи та залучення експертів чи свідків. При цьому, вартість послуг адвоката Коверзнева Д.В. є суттєво завищеною, необґрунтовано високою, не відповідає ринковим цінам за аналогічні послуги, а також критерію розумності і співмірності за складністю і тривалістю справи.

У відзиві представник приватного виконавця Палігіна О.П. адвокат Коверзнев Д.В. просив у задоволенні апеляційної скарги АТ «ОТП Банк» на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2024 року відмовити повністю, ухвалу залишити без змін.

Обгрунтовуючи поданий відзив, суб`єкт оскарження зазначив, що скаржником не надано доказів, які б підтверджували, що рахунок, з якого приватним виконавцем списано кошти на виконання рішення суду, має спеціальний режим використання та/або, що на кошти, розміщені на цьому рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наполягає на тому, що державний виконавець не уповноважений та не може в силу відсутності відповідного доступу з`ясовувати правову природу коштів, які знаходяться на банківських рахунках. Указує, що банк неправильно обліковував суму заборгованості ОСОБА_1 та самостійно виконав списання коштів, що унеможливлює його твердження про неправомірність дій приватного виконавця.

Наголошує на правильності застосування судом першої інстанції правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15, за яким кошти, переказані платником отримувача, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпоряджатися ними.

У іншому відзиві представник приватного виконавця Палігіна О.П. адвокат Коверзнев Д.В. просив у задоволенні апеляційної скарги АТ «ОТП Банк» на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня 2024 року відмовити повністю, ухвалу залишити без змін.

Обгрунтовуючи відзив на ухвалу суду про стягнення судових витрат, представник приватного виконавця зазначив, що адвокатська діяльність ґрунтується на умовах договору між адвокатом та клієнтом (ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Лише клієнт адвоката, як сторона договору, може заявляти адвокату претензії щодо неналежної якості наданих послуг. Непрофесійні дії адвоката можуть бути предметом дисциплінарного провадження, проте відповідних рішень КДКА щодо адвоката Коверзнева Д.В. скаржником не надано.

Представник приватного виконавця посилається на те, що на підготовку та ведення справи у суді першої інстанції витрачено 240 хв або 4 год., здійснені ним в рамках надання правничої допомоги дії були неминучими, а визначена за підсумком сума понесених витрат є цілком об`єктивною, ураховуючи складність справи та кількість підготовлених документів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників скаржника та суб`єкта оскарження, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглядаючи ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2024 року в межах доводів заяви про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та апеляційної скарги, колегією суддів встановлено наступні обставини.

Відмовляючи у задоволенні скарги АТ «ОТП Банк», суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем в ході примусового виконання рішення суду № 740/570/23 та при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження № 72145095 від 29 лютого 2024 року належним чином виконано вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, Інструкції з організації примусового виконання рішень. Районний суд констатував, що причини, зазначені АТ «ОТП Банк» щодо пропуску строку звернення зі скаргою є поважними, у зв`язку з чим поновив указаний строк.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чрнігівської області від 24 березня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 11 липня 2017 року у сумі 80 615,31 грн та понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2 684 грн, а всього стягнуто з нього 83 299,31 грн (т. 1 а.с. 133-134).

На виконання наведеного рішення суду 27 квітня 2023 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області видано виконавчий лист № 740/570/23 (т. 1 а.с. 140).

22 червня 2023 року АТ «ОТП Банк» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. із заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій просило вчинити всі необхідні дії для примусового виконання виконавчого листа № 740/570/23 від 27 квітня 2023 року, виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, та перераховувати стягнуті грошові кошти на рахунок: НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 146-148).

30 червня 2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. відкрито виконавче провадження №72146095 (т. 1 а.с. 149).

30 червня 2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 150-151).

30 червня 2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження штрафів 92 182,14 грн (т. 1 а.с. 152-153).

04 липня 2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у АТ «Чернігівобленерго» (т. 1 а.с. 154-155).

29 серпня 2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П., з метою забезпечення реального виконання рішення, описано та накладено арешт на земельну ділянку, площею 2 га, кадастровий номер :01:001:6027, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована в тг Крутівка Ніжинського району Чернігівської області (т. 1 а.с. 156-158).

11 вересня 2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. для визначення вартості арештованого нерухомого майна (земельної ділянки) призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Центр технічної інвентаризації та оцінки «Правекс» (т. 1 а.с. 159-160).

01 листопада 2023 року проведено перший аукціон з продажу земельної ділянки за ціною 78 400 грн. Результат: аукціон не відбувся. 06 грудня 2023 року проведено другий аукціон з продажу земельної ділянки за ціною 78 400 грн. Результат: аукціон не відбувся. Після проведення торгів приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. виніс акт про уцінку арештований майна від 06 грудня 2023 року, за яким земельну ділянку уцінено на 15%. (т. 1 а.с. 164). 12 січня 2024 року проведено третій аукціон з продажу земельної ділянки за ціною 66 640 грн. Результат: аукціон не відбувся. Після проведення торгів приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. виніс акт про уцінку арештованого майна від 12 січня 2024 року, за яким земельну ділянку уцінено на 30%. 19 лютого 2024 року проведено четвертий аукціон з продажу земельної ділянки за ціною 54 880 грн. Результат: аукціон відбувся. За результатами проведення четвертих торгів земельну ділянку було продано за ціною 55 450 грн, про що складено приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. акт про проведені електронні торги (т. 1 а.с. 165-166).

29 лютого 2024 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. закінчено виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (повне фактичне виконання рішення суду) (т. 1 а.с. 139 зворот).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України).

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави закінчення виконавчого провадження.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 вказаного Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги щодо протиправності постанови про закінчення виконавчого провадження, колегія суддів виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 740/570/23 по стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 11 липня 2017 року у сумі 80 615,31 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 684 грн, а всього 83 299,31 грн.

Постановами приватного виконавця накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, а також рахунки боржника ОСОБА_1 , звернуто стягнення на його доходи. Із заробітної плати ОСОБА_1 почалося утримання частини коштів у рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом, 29 серпня 2023 року описано та накладено арешт на земельну ділянку боржника з кадастровим номером :01:001:6027, яку після проведення торгів продано за ціною 55 450,00 грн.

Приватний виконавець скеровував стягнуті кошти на рахунок НОМЕР_1 , який зазначив АТ «ОТП Банк» у заяві від 22 червня 2023 року.

29 лютого 2024 року постановою приватного виконавця Палігіна О.П. закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з повним фактичним виконанням.

Звернувшись з цією скаргою, АТ «ОТП Банк» просило визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення провадження № 72146095 від 29 лютого 2024 року, оскільки рішення не виконано в повному обсязі. Як зазначив скаржник, борг утворився за наступних обставин: АТ «ОТП БАНК» просило приватного виконавця перераховувати стягнуті з ОСОБА_1 кошти на транзитний рахунок № НОМЕР_1 . Відповідно до платіжних інструкцій № 4358 від 07 серпня 2023 року, № 17827 від 08 вересня 2023 року, № 21397 від 06 грудня 2023 року, № 24145 від 07 листопада 2023 року, № 26869 від 07 грудня 2023 року, № 368 від 05 січня 2024 року суб`єктом оскарження скеровано на цей транзитний рахунок кошти загальною сумою 15 312,62 грн. Ці кошти АТ «ОТП БАНК» перерахувало на кредитний картковий рахунок НОМЕР_2 , за яким у боржника рахувалась заборгованість. Приватний виконавець Палагін О.П. повторно стягнув цю суму з кредитного карткового рахунку ОСОБА_1 , перерахувавши їх знову на транзитний рахунок стягувача платіжними інструкціями протягом серпня 2023-січня 2024 року. Станом на 09 квітня 2024 року сума боргу за виконавчим листом № 740/570/23 від 27 квітня 2023 року становить 13 428,66 грн.

Заперечуючи проти скарги, приватний виконавець Палігін О.П. указував на те, що діяв в межах чинного законодавства, здійснивши повне фактичне виконання рішення суду, що підтверджується платіжними інструкціями, якими в рамках виконавчого провадження перераховувались кошти протягом 2023-2024 років.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Приймаючи оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження приватний виконавець виходив з того, що рішення виконано згідно з виконавчим документом шляхом сплати боржником коштів в розмірі 83 299,31 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накласти арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку визначеному ст. 351 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом призначення, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

У постанові про накладення арешту на кошти, які обліковуються на рахунках боржника в банківських установах, зазначається про накладення арешту на кошти боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено Законом.

Згідно з Порядком автоматизованого арешту коштів/електронних грошей боржників на рахунках/електронних гаманцях, відкритих надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків, емітентами електронних грошей, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2019 року № 1203/5, постанови про арешт/зняття з арешту коштів на рахунках боржників державні та приватні виконавці мають можливість направляти до банків через Автоматизовану систему виконавчого провадження (далі - АСВП) без обмежень на усі категорії виконавчих документів, які передбачають стягнення коштів з боржників фізичних та юридичних осіб. Також автоматизовано процес отримання виконавцями інформації про номери рахунків боржників фізичних осіб та сум коштів, які наявні на таких рахунках.

Процедура автоматизованого арешту коштів на рахунках боржників відбувається наступним чином: державний/приватний виконавець за допомогою АСВП створює та направляє до банків вимогу на отримання інформації стосовно наявності та стану рахунків боржника; інформаційна система банку (далі ІСБ) за допомогою прикладного програмного інтерфейсу один раз на годину протягом робочого часу виконує запит щодо наявності вимог для їх виконання і після отримання вимоги ІСБ негайно формує повідомлення про прийняття вимоги до виконання банком і відправляє його до АСВП та інформує відповідальну особу банку; державний/приватний виконавець за допомогою АСВП створює та направляє до банків, де наявні рахунки боржника, постанову про арешт коштів; банки накладають арешт на кошти на рахунках боржника та повідомляють про це державного/приватного виконавця; державний/приватний виконавець за допомогою АСПВ створює платіжні вимоги на примусове списання коштів з рахунків та направляє їх банкам; банки примусово списують кошти з рахунків боржника і перераховують їх на рахунки виконавчої служби. Далі вказані кошти надходять на рахунок стягувача боргу.

Порядок арешту та примусового стягнення коштів із рахунку платника передбачено Інструкцією «Про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг», затвердженою Постановою Правління Націального банку України 29 липня 2022 року № 163.

Згідно з п. 73 вказаної Інструкції надавач платіжних послуг платника виконує арешт коштів, що знаходяться на рахунку платника, згідно з постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (далі - виконавець), судовим рішенням (рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів).

Відповідності до п. 77 вказаної Інструкції надавач платіжних послуг платника залежно від того, є кошти чи немає коштів на рахунку платника, на кошти якого накладено арешт, робить такі дії:

1) якщо на рахунку є кошти в сумі, що визначена документом про арешт коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує їх на цьому рахунку та продовжує виконання операцій за рахунком платника;

2) якщо на рахунку платника недостатньо визначеної документом про арешт коштів суми коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує на цьому рахунку наявну суму коштів;

3) якщо на рахунку платника немає коштів, то надавач платіжних послуг платника арештовує кошти, які будуть зараховані на рахунок.

Банк письмово повідомляє орган/виконавця, який надіслав документ про арешт коштів, про достатність/недостатність/відсутність коштів для виконання документа про арешт коштів з урахуванням нормативно-правового акта Національного банку з питань зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці.

Банк платника обліковує документ про арешт коштів, на підставі якого зупинено видаткові операції за рахунком платника, на відповідному позабалансовому рахунку.

Як свідчить п. 60 Інструкції ініціатором примусового списання (стягнення) коштів є орган державної виконавчої служби (державні виконавці)/приватні виконавці та контролюючий орган (далі стягувач). Надавач платіжних послуг платника виконує примусове списання (стягнення) коштів із рахунків, відкритих платникам відповідно до нормативно-правового акта Національного банку з питань відкриття і закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг (п. 61).

Згідно з абз. 1, 3 п. 80 Інструкції кошти, арештовані на рахунку платника, забороняється використовувати до надходження платіжної інструкці стягувача за тим документом про арешт коштів, для забезпечения виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством України документів про зняття арешту з коштів.

Надавач платіжних послуг платника в разі надходження платіжної інструкці стягувача за тим документом про арешт коштів, для забезпечення виконання якого на кошти платника накладено арешт, виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

Відповідно до п.1,13,14 розділу VІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, відкриті Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках, приватними виконавцями - в державних банках, у тому числі рахунки в іноземній валюті (далі - депозитний рахунок). Приватний виконавець у разі наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів зобов`язаний перерахувати кошти стягувачу - фізичній особі не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів, стягувачу - юридичній особі не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня їх надходження на відповідний рахунок. Перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби чи приватного виконавця здійснюється на підставі платіжних інструкцій.

З урахуванням викладеного вбачається, що надавач платіжних послуг Банк, повідомляє приватного виконавця про наявність власних коштів на рахунку боржника, а потім на підставі платіжної інструкції приватного виконавця виконує списання цих коштів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що АТ «ОТП Банк» не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність підстав, зокрема, доказів того, що рахунок боржника, з якого приватним виконавцем списувались кошти на виконання рішення суду, має спеціальний режим використання та/або, що на кошти, розміщені на цьому рахунку заборонено звертати стягнення згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Суб`єкт оскарження слушно зазначає, що приватний виконавець не уповноважений з`ясовувати правову природу коштів, які знаходяться на банківських рахунках боржника. Колегія суддів погоджується також з доводами виконавця про те, що у разі недостатності/відсутності коштів для виконання документа про арешт коштів банк мав письмово повідомити орган/виконавця, який надіслав документ про арешт коштів.

Крім цього, апеляційний суд зважає, що окремо дії приватного виконавця Палігіна О.П. щодо перерахування коштів на суму 15 312,62 грн з кредитного карткового рахунку НОМЕР_4 на указаний банком транзитний рахунок не оскаржуються. Із доданих до скарги платіжних інструкцій вбачається, що стягнення коштів проводилось приватним виконавцем з рахунку Реви І.М. Належних доказів того, що на рахунку боржника були не його власні кошти, а кошти АТ «ОТП Банк», скаржником не надано.

Скаржник вважає протиправною лише постанову про закінчення виконавчого провадження, вважаючи, що рішення виконано не повністю. Разом з тим, з наданих приватним виконавцем платіжних інструкцій (т. 2 а.с. 13-15, 17) вбачається, що на транзитний рахунок № НОМЕР_1 , указаний стягувачем у заяві, відбулось перерахування коштів на загальну суму 83 299,31 грн. Наведених обставин банк не спростував.

Доводи апеляційної скарги про те, що, АТ «ОТП Банк», скеровуючи стягнуті державним виконавцем кошти на кредитний картковий рахунок НОМЕР_2 боржника, діяв в межах чинного законодавства, нормативно-правових актів НБУ та договору, укладеного між банком і ОСОБА_1 не є підставою для задоволення скарги і визнання постанови приватного виконавця про закінчення провадження № 72146095 від 29 лютого 2024 року протиправною. Доказів того, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження приватний виконавець Палігін О.П. діяв всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції Про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, Інструкції з організації примусового виконання рішень, АТ «ОТП Банк» не надано.

За таких обставин, твердження скаржника про те, що виконавче провадження було закінчено, але права та інтереси АТ «ОТП Банк» порушено внаслідок відсутності реального фактичного виконання виконавчого документа № 740/570/23, не знайшли свого підтвердження.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідно до положень ст. 375 ЦПК України ухвалу Ніжиснького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2024 року належить залишити без змін, а апеляційну скаргу АТ «ОТП Банк» без задоволення.

Аналізуючи доводи скаржника щодо неправомірності ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 грудня 2024 року про стягнення судових витрат, апеляційний суд виходить з такого.

Задовольняючи заяву про відшкодування на користь приватного виконавця витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн, суд першої інстанції урахував складність і обсяг виконаної адвокатом Коверзневим Д.В. роботи, надані на підтвердження понесених суб`єктом оскарження докази, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії їх реальності та розумності їхнього розміру.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Представництво інтересів приватного виконавця у суді першої інстанції адвокат Коверзнев Д.В. здійснював на підставі ордеру серії СВ № 1076518 від 03 червня 2024 року, виданого Адвокатським бюро «Коверзнев і Партнери» (т. 1 а.с. 221 зворот), договору про надання правової (професійно правничої) допомоги від 04 січня 2022 року (т. 1 а.с. 218-219)і з урахуванням додаткових угод від 29 та 30 грудня 2022 року, від 03 червня 2024 (т. 1 а.с. 220, 221).

За умовами п. 1.1. укладеного між приватним виконавцем Палігіним О.П. (далі замовник) та Адвокатським бюро «Коверзнев і Партнери» в особі керуючого партнера Коверзнева Д.В. (далі виконавець) договору про надання правової (професійно правничої) допомоги від 04 січня 2022 року, виконавець бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах визначених цим договором за плату надавати правову допомогу, професійну правничу допомогу, юридичні послуги, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити фактично надану правову допомогу.

Пунктом 2.1 указаного договору передбачено, що виконавець надає правову допомогу власними силами або із залученням третіх сторін. У будь-якому разі, відповідальність перед замовником за неналежне виконання договору несе виконавець.

Звернувшись із заявою про ухвалення додаткового рішення, адвокатом Коверзневим Д.В. долучено копію рахунку за надану правову (професійно правничу) допомогу від 23 листопада 2024 року; копію платіжної інструкції № 23917 від 23 листопада 2024 року; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 25 листопада 2024 року, підписаного між приватним виконавцем Палігіним О.П. та керуючим партнером Адвокатського бюро «Коверзнев і Партнери» Коверзневим Д.В. (т. 2 а.с. 58 зворот, 59, 59 зворот).

Актом приймання-передачі наданих послуг від 25 листопада 2024 року визначено, що виконавець надав, а замовник отримав таку правову допомогу (т. 2 а.с. 59 зворот):

1. ознайомлення з матеріалами скарги на дії приватного виконавця (заява № 115/2024 від 03 червня 2024 року), надання усної консультації замовнику, погодження правової позиції у справі протягом 20 хв вартістю 333,33 грн;

2. складання клопотання № 116/2024 від 05 червня 2024 року про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції протягом 5 хв вартістю 83,33 грн;

3. складання письмових пояснень № 117/2024 від 06 червня 2024 року, підготовка доказів, направлення сторонам та суду протягом 110 хв вартістю 1 833,33 грн;

4. складання клопотання № 153/2024 від 20 серпня 2024 року про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції протягом 5 хв вартістю 83,33 грн

5. судове представництво 07 листопада 2024 року протягом 40 хв вартістю 666,67 грн;

6. складання додаткових письмових пояснень № 171/2024 від 08 листопада 2024 року, підготовка доказів, направлення сторонам та суду протягом 20 хв вартістю 333,33 грн;

7. судове представництво 22 листопада 2024 року протягом 20 хв вартістю 333,33 грн;

8. складання та направлення заяви № 172/2024 року від 25 листопада 2024 року про ухвалення додаткового рішення протягом 20 хв вартістю 333,33 грн

Платіжною інструкцією від 23 листопада 2024 року № 23917 підтверджено, що приватним виконавцем Палігіним О.П. сплачено АБ «Коверзнев і Партнери» 4 000 грн за надання правової допомоги (т. 2 а.с. 59).

АТ «ОТП Банк» подало заперечення щодо відшкодування заявлених витрат на правову (правничу) допомогу, в якому просило зменшити розмір витрат на правову (правничу) допомогу до 0,00 грн та/або відмовити у задоволенні вимог про стягнення з АТ «ОТП Банк» витрат на правову (правничу) допомогу, вважаючи розмір заявлених вимог в сумі 4 000 грн завищеним, необгрунтованим, нерозумним, недобросовісним та таким, що не відповідає умовам співмірності (т. 2 а.с. 62-63).

Зважаючи на постановлене за результатами судового розгляду рішення про відмову у задоволенні скарги АТ «ОТП Банк» та надані стороною суб`єкта оскарження докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу, понесену приватним виконавцем Палігіним О.П. у суді першої інстанції.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги щодо неспівмірності заявлених приватним виконавцем Палігіним О.П. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, адвокат Каверзнев Д.В. звертався до районного суду із заявою про надання доступу до матеріалів провадження у системі «Електронний суд» (т. 1 а.с. 208), клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 05 червня 2024 року (т. 1 а.с. 209-210), письмовими поясненнями від 06 червня 2024 року (т. 1 а.с. 212-223), клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконферренції від 20 серпня 2024 року (т. 1 а.с. 241-243), брав участь у судовому засіданні 07 листопада 2024 року (т. 2 а.с. 9-12), направляв додаткові пояснення (т. 2 а.с. 13-19),брав участь у судовому засіданні 22 листопада 2024 року (т. 2 а.с. 44-47), подав заяву про ухвалення додаткового рішення від 25 листопада 2024 року (т. 2 а.с. 57-60). Всього на вказані послуги адвокатом Коверзневим Д.В. витрачено 240 хв, тобто 4 год. Апеляційний суд погоджується з доводами сторони суб`єкта оскарження про те, що витрачений представником час на вчинення процесуальних дій належним чином обґрунтовано і відповідає складності справі, а надання визначених адвокатом послуг було об`єктивно необхідним з огляду на позиції сторін. Таким чином, понесені приватним виконавцем Палігіним О.П. витрати є доведеними, а отже вірно відшкодовані судом першої інстанції в повному обсязі.

Колегія суддів відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги про те, що представником суб`єкту оскарження надавалась правнича допомога неналежної якості, оскільки зазначене спростовується актом приймання-передачі наданих послуг від 25 листопада 2024 року (т. 2 а.с. 59 зворот), відповідно до якого замовник в особі приватного виконавця погодив, що отримав від адвоката Коверзнева Д.В. правову допомогу у визначеному актом обсязі та вартості, зауважень щодо якості допомоги замовником не наведено. Апеляційний суд вважає, що з огляду на договірні відносини між адвокатом та особою, інтереси якої він представляє, третя особа, яка не є стороною договору, не може висловлювати зауважень щодо якості наданих в рамках його виконання послуг. Отже, ці доводи АТ «ОТП Банк» є припущеннями, на яких не може ґрунтуватись судове рішення. Рішень КДКА щодо притягнення адвоката Коверзнева Д.В. до дисциплінарної відповідальності за неякісно надані приватному виконавцю Палігіну О.П. послуги матеріали справи не містять.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час вирішення заяви представника приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. адвоката Коверзнева Д.В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн вірно застосував норми процесуального права, постановив ухвалу 11 грудня 2024 року з додержанням вимог закону, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства «ОТП Банк» залишити без задоволення, а ухвали Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2024 року та від 11 грудня 2024 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 лютого 2025 року.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: О.Є. Мамонова

О.І. Онищенко