Справа № 523/2009/25
Провадження №2-о/523/139/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2025 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Аліна С.С. розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 приватного нотаріуса Пепеляшкової Анастасії Олексіївни, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м.Одеси надійшла заява ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 приватного нотаріуса Пепеляшкової Анастасії Олексіївни, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблений відповідний актовий запис № 1203.

ОСОБА_3 за життя склала заповіт від 16.05.2024 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пепеляшковою А.О. та зареєстрований в реєстрі № 663, 664, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, та взгалі усе те, що на день смерті буде їй належати, та на що вона за законом має право заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76981 359 від 16.05.2024 року.

Після смерті сестри, позивач звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пепеляшкової А.О., якою було відкрито спадкову справу № 55/2024, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 79388121 від 03.12.2024 року. Однак листом від 05.02.2025 року за № 32/02-14 нотаріус повідомив, що містяться розбіжності у свідоцтві про смерть сестри позивачки та в правовстановлюючих документах на квартиру, у зв`язку з чим необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документа померлій.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне залишити заяву без розгляду виходячи з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною третьою статті 294ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи провстановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до роз`яснень, викладених у пункті 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 294 ЦПК України).

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ в порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умови, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17, провадження № 61-15965св19.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

При таких обставинах, заява ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 приватного нотаріуса Пепеляшкової Анастасії Олексіївни, про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає залишенню без розгляду.

Отже, суд роз`яснює заявнику про те, що він не позбавлений права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст.294,315,260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 приватного нотаріуса Пепеляшкової Анастасії Олексіївни, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги з дня її проголошення .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.02.2025 року.

Суддя: Аліна С.С.