Справа № 448/778/23 Головуючий у 1 інстанції: Кічак Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/3239/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цьони С.Ю.,

з участю: представника ОСОБА_1 адвоката Сенів Т.В., приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А., представника стягувача Курилець Х.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Сенів Тараса Володимировича на ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2024 року у справі за заявою (поданням) приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано у встановленому законом порядку,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Ю.А. звернулася до суду із поданням про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме на 1/2 ідеальну частку квартири загальною площею 71,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Подання обґрунтовувала тим, що у неї (приватного виконавця) перебуває зведене виконавче провадження №74296558:

- виконавче провадження ВП №73813163 з примусового виконання виконавчого листа №448/778/23, виданого 11.12.2023 року Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 17 березня 2023 року - 36 000 доларів США в гривневому еквіваленті по курсу Національного Банку України на день платежу, стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3% річних у розмірі 3 354 гривні 29 копійок;

- виконавче провадження ВП №73813245 з примусового виконання виконавчого листа №448/778/23, виданого 11.12.2023 року Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплаченого ним документально підтвердженого судового збору в сумі 13 198 гривень 20 копійок.

Зазначала, що 12.01.2024р. нею (приватним виконавцем) винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №73813163 та №73813245, які скеровано рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу боржника, що підтверджується списком згуртованих поштових відправлень від 12.01.2024 року. Пунктом 2 даних постанов про відкриття виконавчих проваджень зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно протягом п`яти робочих днів, однак боржником вказану декларацію виконавцю не подано.

Стверджувала, що в ході виконання зазначеного вище зведеного виконавчого провадження нею (приватним виконавцем) вчинено всі можливі заходи та не виявлено майна боржника для звернення стягнення з метою виконання рішення суду. Заборгованість на даний час не погашена

Вказувала, що згідно ухвали Мостиського районного суду Львівської області від 04.04.2024 року по справі №448/778/23 визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 ідеальну частку нерухомого майна квартири загальною площею 71,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуженні об`єктів нерухомого майна, право власності на вказану частку квартири за ОСОБА_1 не зареєстровано у встановленому законом порядку, що, відповідно, є обставиною, яка перешкоджає виконанню судового рішення.

З огляду на наведене, просила суд звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на 1/2 ідеальну частку квартири загальною площею 71,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2024 року заяву (подання) приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано у встановленому законом порядку задоволено.

Звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на 1/2 ідеальну частку квартири загальною площею 71,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 адвокат Сенів Тарас Володимирович, подавши апеляційну скаргу.

Вважає ухвалу незаконною, постановленою при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказує, що ні у прохальній частині подання приватного виконавця, ні у резолютивній частині оскаржуваної ухвали не відображено, що звернення стягнення на частку у квартирі здійснюється виключно саме з метою реєстрації права власності за боржником і накладення на нього арешту та не передбачає можливості його реалізації з прилюдних торгів.

Натомість, у відповідній квартирі зареєстровані та проживають троє неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , зокрема: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата реєстрації 29.03.2014 року); ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (дата реєстрації 24.06.2020 року); ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (дата реєстрації 24.06.2020 року).

Діти були зареєстровані у квартирі задовго до виникнення боргових зобов`язань ОСОБА_1 .

Окрім того, ця квартира є єдиним житлом для дітей, жодного права користування будь-яким іншим нерухомим майном у них немає.

Також у батьків цих дітей відсутнє будь-яке інше нерухоме майно, яке б давало змогу забезпечити цих дітей житлом.

У зв`язку з цим, для звернення стягнення на нерухоме майно право користування яким мають неповнолітні діти передбачено спеціальний порядок звернення приватного виконавця до суду чи органу опіки та піклування для отримання відповідного дозволу.

У даному випадку приватний виконавець таким порядком уже скористався, що підтверджується ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 13.09.2024 року у справі № 448/778/23 (провадження № 6/448/20/24).

Проситьухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 04.10.2024 року у справі № 448/778/23 скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано у встановленому законом порядку відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Сенів Т.В., приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А., представника стягувача Курилець Х.З., перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Вирішуючи спір суд першої інстанції вважав, що приватний виконавець обґрунтовано звернулася до суду з вказаним поданням, оскільки відсутність державної реєстрації права власності за боржником ОСОБА_1 на 1/2 частки квартири, яка йому належить, однак ним не зареєстрована, утруднює подальший арешт та примусову реалізацію цього майна, а отже, і виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни на виконанні перебуває зведене виконавче провадження №74296558 з примусового виконання наступних виконавчих листів: виконавчого листа №448/778/23, виданого 11.12.2023 року Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 17 березня 2023 року - 36 000 доларів США в гривневому еквіваленті по курсу Національного Банку України на день платежу, стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3% річних у розмірі 3 354 гривні 29 копійок; виконавчого листа №448/778/23, виданого 11.12.2023 року Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплаченого ним судового збору в сумі 13 198 гривень 20 копійок.

Боржник ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - «Мостиського району») Львівської області.

12.01.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73813163 по виконанню виконавчого листа №448/778/23, виданого 11.12.2023 року Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 17 березня 2023 року - 36 000 доларів США в гривневому еквіваленті по курсу Національного Банку України на день платежу та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3% річних у розмірі 3 354 гривні 29 копійок. Дану постанову приватного виконавця скеровано боржнику ОСОБА_1 для виконання, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих від 12.01.2024р.

12.01.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73813245 по виконанню виконавчого листа №448/778/23, виданого 11.12.2023 року Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору в сумі13 198 гривень 20 копійок. Дану постанову приватного виконавця скеровано боржнику ОСОБА_1 для виконання, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих від 12.01.2024р.

У зазначених постановах про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем був зазначений обов`язок боржника протягом п`яти робочих днів подати декларацію про доходи та майно, а також було його попереджено про відповідальність за неподання такої декларації і внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Натомість, боржником вказану декларацію виконавцю не подано.

12.04.2024р. приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 , в межах ВП №73813163.

12.01.2024р. приватним виконавцем року скеровано запити в реєструючі органи з метою перевірки майнового стану боржника.

12.01.2024р. приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, в межах ВП №73813163, та скеровано таку до виконання в наступні банківські установи: АТ КБ "ПриватБанк", АТ Кредобанк, АТ Райффайзен Банк, АТ Ощадбанк, АТ СЕНС БАНК, АТ Укрексімбанк, АТ "УкрСиббанк", АТ Універсал Банк, АБ Укргазбанк, АТ ПУМБ, АТ "А-Банк", АТ "Таскомбанк", АТ "ОКСІ БАНК, ПАТ "АКБ "Індустріалбанк", ПАТ "Банк Восток, АТ "ПроКредит Банк", АТ "ОТП Банк", АТ АКБ "Львів", АТ "Агропросперіс Банк", АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", АТ "БАНК АВАНГАРД", ПАТ "АБ "ПІВДЕННИЙ", АТ «БАНК АЛЬЯНС», АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», АТ "АБ "РАДАБАНК", ПуАТ "КБ "АКОРДБАНК", АТ "ПІРЕУС БАНК МКБ", АТ "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ", АТ "РВС БАНК", АТ "КБ "ГЛОБУС".

12.01.2024р. приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, в межах ВП №73813245, яку також скеровано в зазначені вище банківські установи до виконання.

Згідно електронної відповіді АТ КБ «ПриватБанк», АТ "Універсал Банк", АТ «КРЕДОБАНК», АТ «Ідея Банк», АТ «СЕНС БАНК» від 12.01.2024р. - арешт накладено.

12.01.2024р. виконавцем виставлено платіжну інструкцію №5731 від 12.01.2024р. на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» та направлено в банківську установу до виконання.

Згідно відповіді податкової служби України від 12.01.2024р. за перший квартал 2023 року боржнику нараховано дохід 100 000 грн. від релігійної організації «Релігійна громада Української греко-католицької церкви парафії Різдва Пресвят.», 400 000 грн. від ТОВ «БУД ІНВЕСТ КОМ».

Згідно відповіді податкової служби України від 12.01.2024р. за другий квартал 2023 року боржнику нараховано дохід 785 200 грн. від релігійної організації «Релігійна громада Української греко-католицької церкви парафії Різдва Пресвят.», 100 000 грн. від ТОВ «БУД ІНВЕСТ КОМ».

Згідно платіжної інструкції №О1FС0І8ВІS від 15.01.2024 року на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти в сумі 1299 грн.

Згідно відповіді АТ «А-БАНК» від 17.01.2024р., арешт накладено, у боржника наявний один рахунок, залишок коштів на якому становить 4 грн.

Згідно відповіді АТ «ПУМБ» від 19.01.2024р., арешт накладено, у боржника наявні чотири рахунки, залишок коштів на яких становить: 130,49 грн., 0,00 грн., 0,00 грн., 0,00 грн.

Згідно відповідей інших банківських установ, в боржника відсутні відкриті рахунки.

Згідно електронної відповіді МВС у Львівській області від 12.01.2024р., за боржником не зареєстровано транспортних засобів.

Згідно відповіді Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 18.01.2024р., боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 24.10.2016 року, органом 4690.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 19.01.2024р, не виявлено відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.01.2024р., земельних ділянок у власності боржника на території області не зареєстровано.

22.01.2024р. приватним виконавцем виставлено платіжну інструкцію №6018 від 22.01.2024 року на рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ «А-Банк» та направлено в банківську установу до виконання.

Згідно відповіді Західного міжрегіонального управління державної виконавчої служби з питань праці від 23.01.2024р., за боржником не зареєстровано рухомого майна, що підлягає реєстрації або взяттю на облік відповідно до наданих повноважень.

Згідно платіжної інструкції №JBKLO1MO8N від 23.01.2024р. на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти в сумі 4 грн.

08.02.2024р. приватним виконавцем виставлено платіжну інструкцію №6985 від 08.02.2024 року на рахунок НОМЕР_4 , відкритий в АТ «КРЕДОБАНК» та направлено в банківську установу до виконання.

Згідно платіжної інструкції №JBKLO28O8Q від 12.02.2024р. на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти в сумі 1934,82 грн.

Згідно платіжної інструкції №13518 від 12.02.2024 року та платіжної інструкції №13519 від 12.02.2024р. в межах виконавчого провадження ВП №73813245 приватним виконавцем отримані кошти розподілено таким чином: 1132,34 грн. заборгованості на користь стягувача, 113,23 грн. основної винагороди приватного виконавця та 693,25 грн. витрат виконавчого провадження.

27.02.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ЗВП №74296558.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником не зареєстровано нерухомого майна на праві власності.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 21.03.2024р. боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, що покладені на нього згідно зведеного виконавчого провадження ЗВП №74296558 з примусового виконання виконавчого листа №448/778/23, виданого Мостиським районним судом Львівської області.

Крім того, приватний виконавець зверталась до Мостиського районного суду Львівської області з поданням про визначення частки майна боржника, що спільно володіє з іншими особами.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 04.04.2024р. зазначене подання приватного виконавця задоволено та визначено за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , 1/2 ідеальну частку нерухомого майна квартири, загальною площею 71,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуженні об`єктів нерухомого майна, за ОСОБА_1 право власності на вказану частку квартири не зареєстровано у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Станом на даний час боржник ОСОБА_1 рішення суду самостійно не виконав та не виконує, право власності на вищезазначений об`єкт нерухомості в установленому законом порядку не зареєстрував.

За змістом статті 1, частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, в межах якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною п`ятою 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі, якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Застосування судом положень частини десятої статті 440 ЦПК України та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» є крайнім заходом виконання судового рішення, який може бути застосований лише в тому випадку, коли виконавцем вичерпано всі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в квартирі зареєстровані та проживають неповнолітні діти, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 (далі - Порядку реалізації майна), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду (в електронній або паперовий формі).

У пункті 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція з організації примусового виконання рішень), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, які, зокрема, додаються до заяви на реалізацію арештованого майна.

Із урахуванням встановлених у цій справі обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державним виконавцем було вичерпано всі можливі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для належного виконання судового рішення за рахунок іншого майна боржника ніж частини квартири, однак ці заходи не призвели до виконання судового рішення.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання про обґрунтованість висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сенів Тараса Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2025 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.