РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 рокуСправа № 495/11404/24
Номер провадження 2/495/5243/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна про визнання виконавчого напису № 244197 від 27.06.2021 таким, що не підлягає виконанню.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1 27.06.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив виконавчий напис № 244197 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість у сумі 30557 грн 80 коп.

21.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. на підставі виконавчого напису № 244197 від 27.06.2021 було відкрито виконавче провадження № 66891661 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором № 3585851 від 08.10.2020 у загальній сумі 24489 грн.

Документи виконавчого провадження на адресу позивача не надходили. Позивач не укладав будь-яких кредитних договорів з їх нотаріальним посвідченням, а сама природа заборгованості за оскаржуваним виконавчим написом йому взагалі не зрозуміла. Позивач вважає, що приватним нотаріусом зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та є таким що не підлягає виконанню на підставі відсутності ознак безспірності стягуваної заборгованості, а також є таким, що порушує його права на мирне володіння та користування своїм майном.

1.2 07.01.2025 від відповідача до суду надійшло клопотання про визнання позовних вимог в повному обсязі.

2. Рух справи у суді.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.12.2024 заяву позивача про забезпечення позову задоволено.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.

Від позивача, його представник заяви, клопотання на адресу суду не надходили.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Від третіх осіб письмових пояснень по суті позову до суду не надходили.

Розгляд справи здійснюється у спрощеному проваджені без виклику сторін.

З огляду на розгляд справи без виклику сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Згідно із статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

4. Фактичні обставини справи, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

4.1. Судом встановлено, що 27.06.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив виконавчий напис № 244197 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість у сумі 30557 грн 80 коп.

21.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С. на підставі виконавчого напису № 244197 від 27.06.2021 було відкрито виконавче провадження № 66891661 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором № 3585851 від 08.10.2020 у загальній сумі 24489 грн.

4.2. Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року в справі № 910/5226/17.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, відповідно до яких кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Тобто, після 22 лютого 2017 року нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими.

Таким чином, оскільки виконавчий напис, вчинений 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 244197, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість у сумі 30557 грн 80 коп, був вчинений без правових на те підстав, суд вважає, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису, є безпідставним як на час набуття, так і на момент розгляду справи.

5. Розподіл судових витрат.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідач визнав позов в частині немайнової вимоги. Тому керуючись правилами частини першої статті 142 ЦПК України, із відповідача на користь державного бюджету України необхідно стягнути 484,48 грн (як 50 % за визнану задоволену позовну вимогу).

Понесені та заявлені позивачем судові витрати складаються із судового збору за подання до суду позовної заяви у сумі 1211 грн 20 коп. та із судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову у сумі 605 грн 60 коп., усього 1816 грн 80 коп.

Відповідач визнав позов в частині немайнової вимоги. Тому керуючись правилами частини першої статті 142 ЦПК України, із відповідача на позивача необхідно стягнути 908 грн 40 коп (як 50 % за визнану задоволену позовну вимогу).

6. Щодо дії заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини сьомої статті 158 ЦПК України за відсутністю клопотань учасників справи про скасування заходів забезпечення позову, відповідні заходи вжиті судом у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, скасуванню не підлягають та продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набранням даним рішенням законної сили.

Керуючись статтями 15, 16, 18, 526 ЦК України, ст. ст. 34, 39, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 264, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 244197, вчинений 27.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором № 3585851 від 08.10.2020 у загальній сумі 24489 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн 40 коп (дев`ятсот вісім грн 40 коп).

Повернути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 908 грн 40 коп (дев`ятсот вісім грн 40 коп).

Заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.12.2024 у виді зупинення стягнення грошових коштів у виконавчому провадженні № 66891661 від 21.09.2021 року, яке відкрите на підставі виконавчого напису № 244197 від 21.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. і яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С., про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у сумі 30557 грн 80 коп., продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно із п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», , місцезнаходження: вулиця Стельмаха,9А/203, місто Ірпінь;

третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: вулиця Мала Житомирська, 6/5, місто Київ;

третя особа приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шеченко Тетяна Сергіївна, вулиця Балківська, 31/7, місто Одеса.

Повне судове рішення складене 13.02.2025.

Суддя Ю.Ф. Волкова