ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2285/24 Номер провадження 22-ц/814/662/25Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Карпушина Г.Л., Пилипчук Л.І.

секретар Чемерис А.К.

за участю: адвоката Гончаренко О.В., адвоката Хлистун І.М., Яковлевої О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником адвокатом Хлистун Іриною Миколаївною на рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного університету харчових технологій про поновлення на роботі,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хлистун Ірина Миколаївна звернулась в суд з позовом до Національного університету харчових технологій про поновлення на роботі.

В обгрунтуваннґя позовних вимог вказувала на те, що 17.05.2013 року ОСОБА_1 призначена на посаду прибиральниці службових приміщень Полтавського технікуму харчових технологій Національного університету харчових технологій, який у подальшому перейменований на Відокремлений структурний підрозділ «Полтавський фаховий коледж» Національного університету харчових технологій.

03.10.2022 року позивачу наказом №113-К оголошена догана. 04.10.2022 року позивачу наказом №114-К оголошена догана. 06.10.2022 року наказом №115-К позивача звільнено з посади згідно з п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України за порушення Правил внутрішнього (трудового) розпорядку.

Позивач вважає накази та звільнення незаконними. Причини повідомлення про стягнення у вигляді догани, що стали підставою для винесення наказу №113-К від 03.10.2022 року, №114-К від 04.10.2022 року позивачу невідомі.

Просила суд визнати протиправними та скасувати наказ про оголошення догани №113-К від 03.10.2022 року, наказ про оголошення догани №114-К від 04.10.2022 року та наказ №115-К від 06.10.2022 року. Поновити позивача на посаді прибиральниці службових приміщень з дати звільнення. Стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі у розмірі 6 689 грн. 55 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Національного університету харчових технологій про поновлення на роботівідмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилась позивач та оскаржила його до апеляційного суду.

У доводах апеляційної скарги апелянт вказує на те, що районний суд дійшов помилкового висновку щодо пропуску позивачем строку звернення до суду. Вказує, що поза увагою суду залишилось те, що станом на квітень 2024 року (дата звернення ОСОБА_1 за судовим захистом) воєнний стан в Україні триває, отже тривають обставини непереборної сили, які й унеможливили своєчасне звернення за судовим захистом з боку ОСОБА_1 . Дані обставини є загальновідомими.

Також вважає, що строк на звернення до суду першої інстанції по стягненню заробітку за час вимушеного прогулу не пропущений, оскільки рішенням Конституційного суду України від 15.10.2013 року номер 1-8рп/2013 дано офіційне тлумачення положень частини другої статті 233 КЗПП, де зазначено, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації витрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

З огляду на наведені обставини позивач просила суд скасувати рішення Київського районного суду від 24 вересня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Місцевим судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Полтави з листопада 2022 року знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж» Національного університету харчових технологій, третя особа Національний університет харчових технологій про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 09.10.2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж» Національного університету харчових технологій про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу було відмовлено (а.с.117-124).

Не погодившись з даним рішенням суду, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

Постановою Полтавського апеляційного суду від 30.01.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м.Полтави від 09 жовтня 2023 року скасовано. Ухвалено нове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж» Національного університету харчових технологій, третя особа Національний університет харчових технологій про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено (а.с.125-132).

Встановивши вказані обставини, районний суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити в зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, оскільки позивач звернулась до суду 15 квітня 2024 року (а.с.1) згідно штемпелю вхідної кореспонденції суду. Суд вказав, що при зверненні до суду ні позивач, ні її представник адвокат Хлистун Ірина Миколаївна не просили суд поновити строк позовної давності. Ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні позивач та її адвокат не навели поважних причин пропуску цього строку.

Колегія судді не погоджується з таким висновком, виходячи з наступних підстав.

Реалізація права на судовий захист пов`язана зі строками, в межах яких особа може звернутися до суду за захистом свого порушенного, невизнаного або оспорюваного права. Правова природа строку звернення до суду дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, обумовлена передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Загальні правила про позовну давність передбачені у Цивільному кодексі України (далі - ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною першою статті 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Статтею 233 КЗпП України передбачені спеціальні строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

Згідно з частиною першою статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Для встановлення початку перебігу строку у справах про звільнення визначальним є факт вручення копії наказу про звільнення або момент видачі трудової книжки.

Відповідно до статті 234 КЗпП Україниу разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору є складовою механізму реалізації права на судовий захист та однією із основних гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.

Перевірка дотримання вимог закону щодо строків звернення до суду за вирішенням трудового спору здійснюється судом за принципом «ex officio», незалежно від того, чи заявляє відповідач про пропуск позивачем строку звернення до суду, на відміну від застосування позовної давності при вирішені судом цивільного спору, коли застосування позовної давності судом здійснюється тільки за заявою сторони у спорі.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 751/1198/18 (провадження № 61-5845св19), від 03 жовтня 2022 року у справі № 204/1724/20 (провадження № 61-18714св20).

Згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», встановлений ст.233 КЗпП України строк звернення до суду застосовується судом незалежно від заяви сторін і пропущення такого строку є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. У разі пропуску передбачених строків звернення до суду за вирішенням трудового спору суд з`ясовує не лише причини пропуску зазначеного строку, а й усі обставини справи, права та обов`язки сторін.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 (12-143гс18) сказано, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними.

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.02.2022 у справі № 758/10335/16-ц

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду, районним судом не було надано правової оцінки обставинам справи та не було встановлено чи порушено право позивача, за захистом якого вона звернулась, а тому суд дійшов передчасного висновку про можливість застосування строку позовної давності.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 з 17.05.2013 року займала посаду прибиральниці службових приміщень у Полтавському технікуму харчових технологій Національного університету харчових технологій, який у подальшому перейменований на Відокремлений структурний підрозділ «Полтавський фаховий коледж» Національного університету харчових технологій.

Відповідно до посадової інструкції прибиральника службових приміщень, яка затверджена директором ВСП «Полтавський фаховий коледж Національного університету харчових технологій» 01 вересня 2021 року, а саме п.1.6.2 прибиральник службових приміщень повинен знати у тому числі Правила внутрішнього трудового розпорядку .

Пунктом 4.1 зазначеної інструкції встановлено, що прибиральник службових приміщень несе відповідальність за виконання покладених на нього цією інструкцією обов`язків.

Позивач ознайомлена з інструкцією, що підтверджується її підписом (т. 1 а.с. 88).

Пунктом 1.3.2 Правил внутрішнього розпорядку для працівників та здобувачів освіти Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж Національного університету харчових технологій» (далі Правила), які затверджені конференцією трудового колективу Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж Національного університету харчових технологій» 03 вересня 2020 р. Протокол №1 та погоджені Конференцією студентів Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж Національного університету харчових технологій» 03 вересня 2020 року Протокол № 1, визначено, що працівники коледжу зобов`язані, крім іншого також, працювати сумлінно, виконувати навчальний режим, вимоги Положення про Коледж, правила внутрішнього розпорядку, дотримуватися дисципліни праці; дотримуватися правил етичної поведінки, моралі, поважати честь і гідність учасників освітнього процесу та інших працівників коледжу.

Пунктом 1.3.3. цих Правил визначено, що обов`язки працівників Коледжу визначаються посадовими інструкціями, правилами внутрішнього розпорядку, умовами контракту.

Згідно п.п. 1.7.1 - 1.7.3 Правил, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

а) догана;

б) звільнення.

Звільнення як дисциплінарне стягнення може бути застосоване відповідно до п.п.3,4,7,8 ст. 40 КЗпП України. Дисциплінарне стягнення застосовується адміністрацією коледжу. За кожне порушення трудової дисципліни накладається тільки одне дисциплінарне стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до доповідної записки завідувача гуртожитку ОСОБА_2 від 27 вересня 2022 року, ОСОБА_1 займається підбурюванням колективу та зведенням наклепів від прибиральниць до директору коледжу. Неодноразово втручалась не в свої функціональні обов`язки, що спричиняло в колективі негатив та скандальну ситуацію. Серед внутрішньо переміщених осіб зводила наклепи різного походження про колектив, в якому працює, про що розповідали самі ці особи. Така поведінка створює проблеми для працівників всього колективу. Негативно відзивається про керівництво коледжу, погрожуючи своїми зв`язками. Постійно своєю поведінкою створює скандальну ситуацію, що заважає колективу працювати, виконувати свої функціональні обов`язки. Така поведінка ОСОБА_1 є грубим порушенням етики та деонтології по відношенню до всіх працівників коледжу. Своєю обурливою поведінкою заважає плідно працювати всьому колективу. (т.1 а.с. 15)

Згідно акту про відмову від написання пояснювальної записки ОСОБА_1 від 30 вересня 2022 року, остання відмовилась від написання пояснювальної записки з приводу порушення трудового розпорядку та правил внутрішнього розпорядку. (т. 1 а.с. 16)

Наказом № 113-К від 03 жовтня 2022 року «Про оголошення догани ОСОБА_3 » за порушення пункту 1.3.2 Правил внутрішнього (трудового) розпорядку для працівників та здобувачів освіти Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж Національного університету харчових технологій», прибиральниці службових приміщень ОСОБА_1 оголосити догану. Підстава: доповідна записка завідувача гуртожитку ОСОБА_2 від 27 вересня 2022 року, акт про відмову ОСОБА_1 надати письмові пояснення з порушення Правил внутрішнього (трудового) розпорядку для працівників та здобувачів освіти Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж Національного університету харчових технологій» від 30 вересня 2022 року. (т. 1 а.с. 21)

Згідно акту від 03 жовтня 2023 року, прибиральниця службових приміщень ОСОБА_1 відмовилась від підписання про оголошення наказу про догану № 113-к від 03.10.2022 року.

04.10.2023 року на адресу керівництва навчального закладу надійшла доповідна записка старшого інспектора з кадрів ОСОБА_4 відповідно до якої, під час прибирання службового приміщення відділу кадрів прибиральниця ОСОБА_1 здійснювала незаконну фото фіксацію документів службового характеру. Мало місце залишення її власного телефону з увімкненим режимом диктофону. Вважає, що ОСОБА_1 грубо порушує Правила внутрішнього розпорядку коледжу та діє поза межами своїх посадових обов`язків. ОСОБА_1 розповсюджує неправдиву інформацію та висловлює погрози в її сторону. (т. 1 а.с. 17)

Актом від 04 жовтня 2023 року встановлено, що ОСОБА_1 відмовилась від написання пояснень з приводу своєї поведінки. (т. 1 а.с. 8)

Наказом № 114-К від 04 жовтня 2022 року «Про оголошення догани», за порушення пункту 1.3.2. Правил внутрішнього (трудового) розпорядку для працівників та здобувачів освіти Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж Національного університету харчових технологій», прибиральниці службових приміщень ОСОБА_1 оголошено догану. Підстава: доповідна записка старшого інспектора з кадрів ОСОБА_4 від 04.10.2022р., акт про відмову ОСОБА_1 надати письмові пояснення з порушення Правил внутрішнього (трудового) розпорядку для працівників та здобувачів освіти Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж Національного університету харчових технологій» від 04.10.2022 року. (т. 1 а.с. 23)

Відповідно до акту від 04.10.2022 року прибиральниця службових приміщень ОСОБА_1 відмовилась від підпису про оголошення їй догани у наказі № 114-к від 04.10.2022 року. (т. 1 а.с. 56)

06.10.2022 року від заступника директора з АГР Тригуб І.М. надійшла доповідна записка про те, що прибиральниця ОСОБА_1 дозволяла собі постійні наклепи на керівництво та співробітників коледжу, в тому числі і на нього. На зауваження реагує агресивно та нахабно. Це створює в колективі нездорову атмосферу. Просить підтримати клопотання про розірвання трудових відносин з ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 14)

Актом від 06 жовтня 2022 року встановлено, що прибиральниця службових приміщень ОСОБА_1 відмовилася від написання пояснень з привод своєї поведінки. (т. 1 а.с. 10)

Наказом № 115-К від 06 жовтня 2022 року «З кадрових питань» звільнено ОСОБА_1 з посади прибиральниці службових приміщень з 06 вересня 2022 року згідно ч.1 п.3 ст. 40 КЗпП України за порушення Правил внутрішнього (трудового) розпорядку для працівників та здобувачів освіти Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж Національного університету харчових технологій». Підстава: наказ № 113-К від 03 жовтня 202 року, доповідна записка заступника директора з АГР ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 18)

Наказом № 115/1-К від 06 жовтня 2022 р. «Про виправлення описки», виправлено описку у наказі від 06.10.2022 року № 115-К «З кадрових питань», а саме : місяць звільнення ОСОБА_1 виправити з «вересня» на «жовтень». (т. 1 а.с. 22)

Згідно акту від 06 жовтня 2022 року ОСОБА_1 відмовилась підписуватися у наказі № 115-К від 06.10.2022 року. (т.1 а.с. 9)

06 жовтня 2022 року ОСОБА_1 відмовилась від отримання у відділі кадрів трудової книжки, що підтверджується актом від 06 жовтня 2022 року. (т. 1 а.с. 55)

Відповідачем направлено на адресу позивача лист щодо отримання трудової книжки та остання її отримала.

Вказані обставини встановлені також постановою Полтавського апеляційного суду від 30.01.2024 року у справі №552/8672/22 за позовом ОСОБА_1 до Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж» Національного університету харчових технологій, третя особа Національний університет харчових технологій про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, а отже, в силу ст. 82 ЦПК України не потребують доказування.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем-фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець-фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно виявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

З передбачених пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підстав працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили

Під час розгляду справи роботодавець зобов`язаний довести факт вчинення працівником нового порушення трудових обов`язків, яким він обґрунтовував наказ (розпорядження) про звільнення.

У цій справі встановлено, що за порушення трудової дисципліни до позивача двічі застосувалися дисциплінарні стягнення у вигляді доган: наказ № 113-К від 03.10.2022 року, наказ № 114 - К від 04.10.2022 року.

Після застосування до ОСОБА_1 наказом від 04.10.2022 року дисциплінарного стягнення у вигляді догани вона вчинила новий дисциплінарний проступок, що зафіксовано у відповідній доповідній записці від 06.10.2022 та акті про відмову ОСОБА_1 надавати пояснення.

Тобто, матеріали справи містять належні докази того, що до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за порушення трудової дисципліни, вчинене після застосовування до неї дисциплінарних стягнень у вигляді доган за вчинення аналогічних порушень, що свідчить про законність її звільнення на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Кількість фактів невиконання працівником обов`язків і вжиття до нього за це заходів дисциплінарного стягнення для застосування пункту 3 статті 40 КЗпП України значення не мають, оскільки застосування звільнення за пунктом 3 статті 40 КЗпП - це право роботодавця, а не його обов`язок.

Працівник після оголошення йому в установленому законом порядку догани (або застосування іншого, передбаченого законом дисциплінарного чи громадського стягнення) за вчинення ним дисциплінарного проступку знову вчиняє дисциплінарний проступок. Це дає право роботодавцеві з огляду на ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких учинено проступок, і попередню роботу працівника звільнити його за пунктом 3 статті 40 КзпП України, але з дотриманням річного терміну з дня накладення попереднього стягнення або знову оголосити йому догану (чи застосувати інше, передбачене законом дисциплінарне або громадське стягнення) в установленому порядку без дотримання річного терміну з дня накладення попереднього стягнення.

Тверджень позивача, про фальсифікацію наказу від 04 жовтня 2022 року та актів , які датовані цим числом, наведені у позовній заяві колегія суддів не приймає до уваги, оскільки належних та допустимих доказів на їх підтвердження позивачем не надано. Крім того, матеріали справи містять копії аркушів з журналу наказів де проведена відповідна реєстрація наказів №113-К від 03.10.2022, №114-К від 04.10.2022 та №115-К від 06.10.2022, та оригінал журналу був досліджений судом першої інстанції в судовому засіданні.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку про те, що позивач систематично без поважних причин порушувала п.1.3.2. Правил внутрішнього (трудового розпорядку) для працівників та здобувачів освіти Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж Національного університет харчових технологій» та до неї раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Відповідач, при застосуванні крайнього заходу, правомірно звільнив ОСОБА_1 на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, та врахував положення ч. 3 ст. 149 КЗпП.

Відповідачем дотримано процедуру звільнення позивача з роботи у відповідності до діючого законодавства. Порушень трудових прав позивача судом не встановлено.

За вказаних обставин, колегія суддів доїходить висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішенння про відмову у задоволенні позову за його необгрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Хлистун Іриною Миколаївною - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2024 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Національного університету харчових технологій про поновлення на роботі -відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Г.Л. Карпушин

Л.І. Пилипчук