Справа № 186/1243/24
Номер провадження № 2/0186/54/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2025 року м. Шахтарське
Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Демиденко С.М.,
секретар Фадєєва Т.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шахтарське в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТАФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В провадження суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю " ІНСТАФІНАНС " до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 17.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальності «ІНСТАФІНАНС» та ОСОБА_1 , було укладено договір кредитної лінії/позики за № IU8326215 в інформаційно-телекомунікаційній системі Компанії за № IU0962187.
Крім того, 29.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальності «ІНСТАФІНАНС» та ОСОБА_1 , було укладено ще один кредитний договір № ID9241215 в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № ID0759254.
Відповідно до умов кредитних договорів, позивач надав, а відповідач прийняв у власне користування грошові кошти (кредитні кошти), який відповідач зобов`язувався повернути у строки, визначені у кредитному договорі, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, які передбачені кредитним договором .
Вказує, що у порушення умов кредитних договорів, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість: за Кредитним договором № IU8326215 в інформаційно-телекомунікаційній системі Компанії за № IU0962187 у розмірі 8357,00 грн., з яких: 4200,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 1889,00 грн заборгованість по процентах, які були нараховані за користування кредитними коштами; 2268,00 грн заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати.
За кредитним договором № ID9241215 в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № ID0759254 у розмірі 3321,00 грн., у тому числі: 1800,00 грн заборгованість зі тілом кредиту, 549,00 грн заборгованість за процентами для початково визначеної тривалості, 972,00 грн заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати.
Вказує, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою погасити заборгованість у добровільному порядку, але відповідач вказану кредитну заборгованість не погашає, на надіслані вимоги про погашення боргу не реагує. Вказане стало підставою звернення до суду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, заяв, клопотань від нього не надходило, заяву про розгляд справи в його відсутність не подавав.
Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
17.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальності «ІНСТАФІНАНС» та ОСОБА_1 , було укладено договір кредитної лінії/позики за №IU8326215 в інформаційно-телекомунікаційній системі Компанії за № IU0962187.
Відповідно до укладеного кредитного договору (кредитна лінія) сума наданого кредиту становить 4200,00 грн.; строк договору 14 днів, процентна ставка в день для початково зазначеної тривалості кредиту 2,16%
Факт отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 4200,00 грн., підтверджується витягами з журналу дії інформаційно-телекомунікаційної системи за договором №IU8326215, номера переказу №19937608 від 17.09.2021 року та №19954333 від 20.09.2021 року.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредитної лінії/позики за № IU8326215 від 17.09.2021 року, за відповідачем за невиконання взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 10.06.2024 року рахується заборгованість у розмірі 8357,00 грн., з яких: 4200,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 1889,00 грн заборгованість по процентах, які були нараховані за користування кредитними коштами; 2268,00 грн заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати.
29.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальності «ІНСТАФІНАНС» та ОСОБА_1 , було укладено ще один кредитний договір № ID9241215 в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № ID0759254.
Відповідно до укладеного кредитного договору (кредитна лінія) сума наданого кредиту становить 13 000,00 грн.; строк договору 14 днів, процентна ставка в день для початково зазначеної тривалості кредиту 2,18%.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 1800,00 грн., підтверджується витягами з журналу дії інформаційно-телекомунікаційної системи за договором № ID9241215, номер переказу №20342466 від 29.11.2021 року.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредитної лінії/позики за № ID9241215 від 29.11.2021 року, за відповідачем за невиконання взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 10.06.2024 року рахується заборгованість у розмірі 3321,00 грн., у тому числі: 1800,00 грн заборгованість зі тілом кредиту, 549,00 грн заборгованість за процентами для початково визначеної тривалості, 972,00 грн заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати.
Відповідно до умов кредитних договорів, позивач надав, а відповідач прийняв у власне користування грошові кошти (кредитні кошти), який відповідач зобов`язувався повернути у строки, визначені у кредитному договорі, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, які передбачені кредитним договором.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення заборгованість за кредитними договорами у добровільному порядку (поштова квитанція №1195615 від 25.07.2024 року).
Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Отже, в даному випадку договір позики був укладений у вигляді електронного документа.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як зазначено в ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідач користувався кредитними коштами, але всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем.
Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом не надав відзиву на позовну заяву, не спростував доводів позивача, до суду не з`явився.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Отже суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6056,00 грн судового збору, сплачено ним при поданні позовної заяви до суду.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При поданні позовної заяви до суду позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
Також позивач очікує понести витрат на правову допомогу в сумі 1751,70 грн, відповідно до п.2 додатку №2 до договору надання юридичних послуг №б/н від 27.02.2024 року, а саме 15% від стягненої суми з боржника.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням вищенаведеного, а також положень статті 11 ЦПК України, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про те, що обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, витраченого часу на її надання є співмірним з вартістю послуг.
Отже, урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн та 1751,70 грн, які позивач очікує понести.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, -суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНСТАФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовільнити.
за Кредитним договором №IU8326215 в інформаційно-телекомунікаційній системі Компанії за № IU0962187 у розмірі 8357,00 грн., з яких: 4200,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 1889,00 грн заборгованість по процентах, які були нараховані за користування кредитними коштами; 2268,00 грн заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати;
заборгованість за кредитним договором №ID9241215 в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № ID0759254 у розмірі 3321,00 грн., у тому числі: 1800,00 грн заборгованість зі тілом кредиту, 549,00 грн заборгованість за процентами для початково визначеної тривалості, 972,00 грн заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальності Товариства з обмеженою відповідальності «ІНСТАФІНАНС», , (адреса місцезнаходження: вул. Сурікова, буд. 3, м. Київ, індекс 03035)..

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: С.М. Демиденко