Справа № 461/8414/23 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/2012/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
Провадження № 22-ц/811/2013/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю представника Акціонерного товариства «Ідея Банк» - Жовтонецького В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 30 травня 2024 року та на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 30 травня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2023 року АТ «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування поданого позову покликалися на те, що 31 грудня 2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №А02.00303.009248109, згідно якого АТ «Ідея Банк» надало відповідачу кредит у розмірі 96 500,00 грн. зі сплатою 15 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Вказували, що позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими (меморіальними) ордерами. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого станом на 31 серпня 2023 року утворилась заборгованість в розмірі 168 778,32 грн.

Стверджували, що остання сплата за кредитним договором здійснена 24 січня 2023 року. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 31 серпня 2024 року. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 04 липня 2023 року на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань.

Вказували, що згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором.

Зазаначали, що відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до ОСОБА_1 будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.

Просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 168 778,32 грн.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду міста Львова від 30 травня 2024 року позовну вимогу Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у розмірі 58377,60 грн. за кредитним договором №А02.00303.009248109 від 31 грудня 2021 року, залишено без розгляду.

Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором №А02.00303.009248109 від 31 грудня 2021 року в сумі 110 400,72 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 2684, 00 грн. судового збору.

Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні вимоги про стягненні на її користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 30 травня 2024 року у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про зобов`язанння здійснити перерахунок за кредитним договором відмовлено.

Вищезгадані судові рішення оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що у підготовчому судовому засіданні, що відбулось 14 грудня 2023 року, за участю представника Позивача адвоката Буковинського Т.И., суд якраз оголосив про прийняття зустрічної позовної заяви Позивача до Акціонерного товариства «Ідея Банк» до спільного розгляду в одному провадженні у цивільній справі №461/8414/23 з первісним позовом Банку до Позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором

Вказує, що у зв`язку з тим. Позивач 23 травня 2024 року звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерне товариство «Ідея Банк» про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором - у зв`язку з відсутністю предмету спору та вирішення питання судових витрат.

Стверджує, що подання Позивачем цієї заяви було зумовлено тим, що після подання зустрічного позову та в процесі розгляду справи Відповідачем було добровільно здійснено перерахунок заборгованості за Договором кредиту та страхування №№А02.00303.009248109 від 31 грудня 2021 року, чим фактично повністю виконано позовні вимоги Позивача за його позовом.

Зазначає, такий факт підтверджується Заявою Банку від 08 лютого 2024 року в якій Банк просить суд залишити без розгляду частину позовних вимог AT «Ідея Банк» , а саме щодо стягнення 58 377 грн. 60 коп. та його перерахунком (розрахунком) заборгованості згідно якого Банк здійснив перерахунок заборгованості по кредиту без застосування плати за обслуговування кредитної заборгованості.

Вважає, що борг у справі № 461/8414/23 становить 110 400 грн. 72 коп.

З врахуванням зазначених обставин просив:

-рішення та Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 30 травня 2024 року у цивільній справі №461/8414/23 скасувати і ухвалити нове рішення у справі, яким: закрити провадження у цивільній справі №461/84144/23 за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерне товариство «Ідея Банк» про захист прав споживачів, застосування наслідків виконання нікчемного правочину та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором - у зв`язку з відсутністю предмету спору;

-Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 понесені у цивільній справі №461/8414/23 судові витрати на професійну' правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн.:

-Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за Договором кредиту та страхування №А02.00303.009248109 від 31 грудня 2021 року у розмірі 110 400 грн. 72 коп. та 1755 грн. 65 коп. судового збору.

23 січня 2025 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просить судове засідання, призначене на 23 січня 2025 року проводити без його участі та участі ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення участю представника Акціонерного товариства «Ідея Банк» - Жовтонецького В.М. на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 31 грудня 2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №А02.00303.009248109.

Згідно кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 96 500,00 грн. зі сплатою 15 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Відповідно до ч. 2 статті ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Позивач за первісним позовом повністю виконав свої зобов`язання згідно з кредитним договором, що підтверджується меморіальними ордерами. Проте, відповідач за первісним позовом не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором.

У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 04 липня 2023 року на адресу відповідача за первісним позовом банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань.

Згідно вказаної вимоги позивач вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

ОСОБА_1 у встановлений строк зобов`язання за кредитним договором не виконала.

08 лютого 2024 року представник АТ «Ідея Банк» подав заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду. В остаточній редакції позову просив стягнути з ОСОБА_1 у розмірі 110 400, 72 грн., з яких прострочений борг 92 703, 15 грн., прострочені проценти 17 697, 57 грн.

За вказаних обставин, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що згідно з наданим представником позивача за первісним позовом детальним розрахунком заборгованості за кредитним договором №А02.00303.009248109 від 31 грудня 2021 року сума боргу відповідача за вказаним кредитним договором становить 110 400,72 грн., яка складається яз наступного: 92 703,15 грн. прострочений борг: 17 697,57 грн прострочені проценти.

Згідно ст.ст.525, 526, 530ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що ОСОБА_1 прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог АТ « Ідея Банк» та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 110 400,72 грн.

Щодо оскарження ухвали Галицького районного суду міста Львова від 30 травня 2024 року то теж відсутні підстави для її скасування, виходячи із наступних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Буковинський Т.Й. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив:

- зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_1 за Договором кредиту та страхування №А02.00303.009248109 від 31 грудня 2021 року, з часу його укладення, шляхом зарахування вже сплачених позичальником коштів у розмірі 3 636 грн. 60 коп., що були спрямовані Акціонерним товариством «Ідея Банк» на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості у рахунок погашення простроченого основного боргу за Договором кредиту та страхування №А02.00303.009248109 від 31 грудня 2021 року.

- зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити повний перерахунок процентів по періодах сплати Позичальником кожного окремого загального платежу, що здійсненні ОСОБА_1 за Договором кредиту та страхування №А02.00363.009248109 від 31 грудня 2021 року, з часу видачі коштів, виходячи з розрахунку отриманих Позичальником кредитних коштів у розмірі 91 904 грн. 76 коп. до моменту припинення кредитування - 10 липня 2023 року, з врахуванням перерозподілу сплачених вже Позичальником коштів у розмірі 3 636 грн. 60 коп., що були спрямовані Акціонерним товариством «Ідея Банк» на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості, виключно у рахунок погашення простроченого боргу за Договором кредиту та страхування №A02.Q0303.0092481Q9 від 31 грудня 2021 року відповідно до статті 19 Закону України «Про споживче кредитування»;

- стягнути і Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн, (десять тисяч гривень).

Згідно з положеннями ч.2 - 3 ст.193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Так, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (ч. 1 ст. 193 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з - первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Враховуючи наведене, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за наявністю одночасно двох умов: 1) обидва позови взаємопов`язані; 2) спільний їх розгляд є доцільним.

Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Тлумачення ч. 2 ст. 193 та ч. 1 ст. 194 ЦПК України дає підстави вважати, що зустрічний позов - це самостійна матеріально-правова вимога відповідача до позивача, пред`явлена ним у порядку і в строки, встановлені законом, для її спільного розгляду з первісним позовом в одному і тому ж провадженні за наявності для цього відповідних умов та підстав.

Поряд з цим, прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним не є обов`язком суду, що розглядає справу, а навпаки відноситься до його дискреційних повноважень. При цьому, сам суд першої інстанції визначає взаємопов`язаність позовів, а, крім цього, додатково повинен визначитися із доцільністю такого спільного розгляду,

Судом першої інстанції встановлено, що за первісним позовом позивача відсутня вимога про стягнення плати за обслуговування кредитної заборгованості за договором кредиту та страхування №А02.00303. від 31 грудня 2021 року в сумі 58 076, 55 грн., а тому обґрунтовано вважав, що прийняття зустрічного позову до провадження є недоцільним.

Беручи до уваги те, що вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови представнику відповідача у прийнятті зустрічної позовної заяви, що не позбавляє останню права звернутись до суду із зазначеним позовом в загальному порядку.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи, що позов АТ «Ідея Банк» задоволено то згідно положень ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу з АТ «Ідея Банк».

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 30 травня 2024 року та ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 30 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.