Справа №339/14/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на повнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить визначити їх у розмірі 4500 грн в місяць та стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на період її навчання в розмірі 4500 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що їх життя з відповідачем не склалося, вони розлучилися 20 серпня 2013 року, а діти залишилися проживати з нею та перебувають на її утриманні.

Вона утримувала дітей сама за власні кошти і по мірі можливості забезпечувала їх всім необхідним одягом, харчами, ліками, канцтоварами для школи та ін. Відповідач добровільно не надавав коштів на утримання неповнолітніх дітей, що стало причиною звернення до суду про призначення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Згідно рішення Болехівського міського суду від 18 квітня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в сумі 850 гривень на кожну дитину, які він сплачував .

Однак, зараз обставини змінилися, її коштів на утримання дітей не вистачає, оскільки діти ростуть і потребують більших витрат, вона втратила роботу у Польщі та зараз тимчасово не працює. Діти навчаються у Прикарпатському фаховому коледжі лісового господарства та туризму. Дочка ОСОБА_4 , якій 16 січня 2025 року виповнилося 18 років, навчається на денній формі навчання за спеціальністю «геодезія та землеустрій» на третьому курсі, а тому не може сама себе забезпечувати, працювати, відтак вона утримує дочку: придбала всі необхідні речі для навчання, купує необхідний сезонний одяг та засоби особистої гігієни. Збільшилися витрати і на сина ОСОБА_3 , який також навчається у вищевказаному навчальному закладі на денній формі навчання за спеціальністю Геодезія та землеустрій на 1 курсі.

У неї збільшилися витрати на дітей та зменшилися доходи, оскільки втратила офіційну роботу і зараз її коштів не вистачає на утримання двох дітей. А тому вважає, що відповідач також повинен брати участь в утриманні своїх дітей, він працює за кордоном у Польщі, заробляє значні кошти і має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі на утримання своєї повнолітньої дочки ОСОБА_4 на період її навчання та неповнолітнього сина ОСОБА_5 до його повноліття.

20 січня 2025 року відкрито провадження та призначено перше судове засідання з викликом сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце цього засідання повідомлялися у встановленому законом порядку.

Позивач в позовній заяві просить засідання проводити у її відсутності та згідна щодо заочного розгляду справи у випадку неявки відповідача (а.с.3).

Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судові засідання повторно не з`явився та не подав відзив на позовну заяву до суду .

Умови проведення заочного розгляду справи викладені в ст.280 ЦПК України, згідно якої суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи згоду позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно вимог ст.77,81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що спірні правові відносини між сторонами виникли з сімейних відносин щодо розміру витрат на утримання повнолітньої дочки на на період її навчання та неповнолітнього сина.

Так, враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вониу шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Встановлено, що за рішенням Болехівського міського суду від 10 квітня 2018 року визначено розмір аліментів, які відповідач мав сплачувати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 850 грн на кожну дитину.

Після розірвання шлюбу відповідач уклав шлюб з ОСОБА_6 (інвалідом 3 групи), в якому народилася дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та перебуває на його утриманні.

Як вказано у ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно правової позиції, яка викладена у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, за наявності відповідних обставин, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Встановлено, що після винесення вказаного рішення суду дійсно пройшов значний проміжок часу більше 6 років, неповнолітній син ОСОБА_5 значно виріс, став навчатися у Прикарпатському фаховому коледжі лісового господарства та туризму.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2025 року становить 3196 гривень.

А тому розмір аліментів в сумі 850 грн., які стягуються за рішенням суду, є більше як в 3 разів меншим прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами, оскільки в силу свого віку дитина значно виросла, навчається та потребує в зв"язку з цим більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, лікування, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері, з якою дитина проживає.

Таким чином, визначений судом розмір аліментів в сумі 850 грн на утримання дитини є недостатнім для задоволення всіх їх потреб: калорійного харчування та забезпеченням одягу відповідно до її віку та витрат на лікування, навчання, тобто не забезпечує навіть мінімальні потреби дитини і є не достатнім для повноцінного її розвитку, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальнtp:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_809/ed_2018_02_06/pravo1/T022947.html?pravo=1#809" title="Сімейний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2947-III від 10.01.2002">е становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні нового розміру аліментів суд враховує те, що відповідач, будучи фізично здоровою особою працездатного віку, працює в Республіці Польщі, відсутність у нього рухомого та нерухомого майна, наявність на утриманні дружини ОСОБА_6 (інвалід 3 групи), дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких зобов`язаний утримувати.

Виходячи зі змісту вищезазначених правових норм, та обставин, встановлених під час розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина до 3000 грн щомісячно, оскільки такий розмір не є надмірним і є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку і розумних потреб дитини.

Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на період її навчання, то суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Встановлено, що позивач, проживаючи з повнолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій 16 січня 2025 року виповнилось 18 років, звернулася з вимогами про стягнення аліментів на дочку, яка продовжує навчатися і у зв`язку з чим потребує матеріального допомоги (а.с.7, 10).

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 є студенткою Прикарпатського фахового коледжу лісового господарства та туризму на 3 курсі денної форми навчання, спеціальність 193 Геодезія та землеустрій і навчання закінчиться 30 червня 2026 року (а.с.10), дійсно навчається на денній формі, ніде не працює і потребує надання матеріальної допомоги на своє утримання в період свого навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Відповідно до ст.201 Сімейного Кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів, суд, встановив, що оскільки повнолітня дочка навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже, потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання у вузі, зокрема, на придбання підручників, повноцінного харчування.

При цьому, витрати на проїзд та проживання відсутні, оскільки навчальний заклад знаходиться за місцем її перебування в м.Болехів.

А також враховує матеріальне становище платника аліментів: наявність на утриманні дружини ОСОБА_6 (інваліда 3 групи), дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_3 , яких зобов`язаний утримувати, величину витрат на утримання дочки в зв"язку з навчанням, наданих позивачем та приходить до висновку, що аліменти в розмірі 1500 грн відповідають потребам ОСОБА_4 у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу.

При цьому, із вказаним позовом позивач звернулась до суду 16 січня 2025 року, а тому аліменти стягуються з 16 січня 2025 року, як то передбачено ч.1 ст.191 СК України.

За змістом статті 199 СК України, законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідач у відповідності до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК має сплатити судовий збір в сумі 1211.20 грн в дохід держави.

Так, згідно ст.176 ЦПК України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців та у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Як передбачено п.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, ст. 180-184, 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 211, 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України, -

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_2 за рішенням Болехівського міського суду від 10 квітня 2018 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн щомісячно.

Стягнення аліментів в новому розмірі проводити з часу набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 :

- на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 16 січня 2025 року на час її навчання Прикарпатському фаховому коледжі лісового господарства та туризму, але не більш, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років;

- судовий збір в дохід держави в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Суддя Головенко О.С.