ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/109/25Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/4534/24 Категорія: на ухвалу Стеценко О.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач ТОВ «Дієса»;

особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення нарахованих, але не виплачених при звільненні коштів,

в с т а н о в и в:

05.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ТОВ «Дієса» про стягнення нарахованих, але не виплачених при звільненні коштів.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання (а.с.16).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дієса» про стягнення нарахованих, але не виплачених при звільненні коштів передано для розгляду по суті до Господарського суду міста Києва, на розгляді якого перебуває справа № 910/12677/23 про банкрутство боржника ТОВ «Дієса».

Ухвала суду мотивована тим, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2024 року та справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду є безпідставною, так як станом на дату відкриття провадження у справі № 711/4534/24 за даним позовом, а ні на дату винесення оскаржуваної ухвали, Господарським судом м. Києва в межах господарської справи № 910/12677/23 провадження про банкрутство ТОВ «Дієса» не відкрито, а ухвала Господарського суду м. Києва від 17 серпня 2023 року у справі № 910/12677/23 на яку посилається суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не є ухвалою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Дієса», а є ухвалою про прийняття заяви ТОВ «Делонгі Україна» до ТОВ «Дієса» про відкриття провадження у справі про банкрутство та проведення підготовчого судового засідання щодо розгляду заяви ТОВ «Делонгі Україна» для дослідження наявності підстав для відкриття справи про банкрутство.

Вважає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про передачу справи № 757/49241/23-ц за підсудністю до Господарського суду м. Києва та безпідставно відмовив у розгляді справи по суті.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції послався на висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №607/6254/15-ц та вказав, що оскільки в межах господарської справи № 910/12677/23 Господарським судом міста Києва 17 серпня 2023 року відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «ДІЄСА», закриття провадження у цій справі перешкоджатиме позивачу у доступі до правосуддя та унеможливить захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, суд ухвалив справу передати до Господарського суду міста Києва.

Ухвала суду першої інстанції вимогам закону не відповідає, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Судом встановлено, що 05.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ТОВ «Дієса» про стягнення нарахованих, але не виплачених при звільненні коштів

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Водночас, відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №607/6254/15-ц, із введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства, розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому, таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у цивільній справі №711/4534/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення нарахованих, але не виплачених при звільненні коштів відкрито 01 липня 2024 року.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень установлено, що станом на дату постановлення оскаржуваної ухвали (30.10.2024 року) провадження в межах господарської справи № 910/12677/23 про банкрутство ТОВ «Дієса» та станом на 14.11.2024 року не відкрито, що підтверджується ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 року (а.с.166).

Посилання суду першої інстанції на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17 серпня 2023 року у справі №910/12677/23 є помилковим, оскільки таке судове рішення є ухвалою про прийняття заяви ТОВ «Делонгі Україна» до ТОВ «Дієса» про відкриття провадження у справі, а не ухвалою про відкриття провадження про банкрутство ТОВ «ДІЄСА».

Таким чином, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зробив помилковий висновок про передачу справи № 711/4534/24 за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вище викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, тобто порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2024 року скасувати.

Матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення нарахованих, але не виплачених при звільненні коштів направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді