РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року

м. Рівне

Справа № 565/2261/24

Провадження № 22-ц/4815/302/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2024 року (ухвалене у складі судді Зейкана І.Ю.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

Позовну заяву обгрунтовано тим, що 06 листопада 2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано рішенням Кузнецовського міського суду від 09 жовтня 2013 року.

У шлюбі в сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дочка залишилася проживати разом із нею.

Відповідно до рішення суду відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання дочки до досягнення дитиною повноліття. На даний час дочка досягла повноліття, але, разом з тим, вона навчається на першому курсі денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб факультету управління та бізнес-дизайну Київського національного університету технологій та дизайну.

За умовами договору форма навчання денна, ступінь вищої освіти бакалавр, тривалість навчання становить з 01.09.2024 по 30.06.2028, вартість освітньої послуги за весь період навчання становить 110 800,00 грн., оплата здійснюється

посеместрово.

Відповідно до договору найму житлового приміщення в гуртожитку КНУТД від 08 серпня 2014 року студентці ОСОБА_3 надано ліжко-місце в гуртожитку.

Оплату за навчання ОСОБА_3 в сумі 13 850,00 грн та оплату за проживання в гуртожитку в сумі 10 050,00 грн. здійснено позивачем ОСОБА_1 .

Наразі вона ніде не працює, перебуває на обліку в Центрі зайнятості як безробітна, самостійно утримувати доньку не має змоги, тому вимушена поставити питання про стягнення аліментів і звернутися до суду.

У добровільному порядку батько не надає кошти на утримання доньки під час її навчання. Разом з тим, оскільки спільна дочка навчається за контрактом на стаціонарі, стипендії не отримує, ніякого джерела доходів немає, батько є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, а його частину віддати на утримання дитини, тому, відповідно до ст.199 СК України, він зобов`язаний утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання до досягнення нею 23 років.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною 23 років.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання в розмірі 1/14 всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 14 жовтня 2024 року до закінчення навчання, тобто до 30.06.2028 року. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ОСОБА_3 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду обґрунтовано тим, що, враховуючи матеріальне становище обох сторін, стан їх здоров`я, сімейний стан відповідача, визнання позову відповідачем частково, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 може утримувати дочку на період її навчання і вважає за можливе стягнути аліменти в розмірі в розмірі 1/14 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення донькою навчання. Такий розмір аліментів, становитиме в середньому не менше 7 тис. грн. на місяць. При цьому, враховано, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" розмір мінімальної заробітної плати встановлено на рівні 6 500 грн. Таким чином, з урахуванням обов`язку позивача брати участь в утриманні дочки на період навчання, суд доходить до висновку, що такий розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача буде достатнім і необхідним для утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 на період її навчання.

Не погоджуючись із рішення суду ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судом першої інстанції розмір аліментів визначався з доходу відповідача до вирахування податків і зборів, що суперечить вимогам Закону України "Про

виконавче провадження".

Заявлений розмір аліментів на рівні 1/6 частини заробітку відповідача, з урахуванням його середньомісячного заробітку, становив би 13554,80 грн., який нарівні з її добровільним утриманням дитини міг би в повній мірі забезпечити процес оплати за навчання, проживання, проїзд, харчування, купівлю навчальних матеріалів та одягу.

На підтвердження своїх витрат відповідачем подано виключно зобов`язання про сплату позики в сумі 6250 грн., що становить 6,2 % від його місячного заробітку. Інших доказів щодо його витрат на лікування або утримання своєї сім`ї, після досягнення їхньою донькою ОСОБА_4 повноліття, відповідач не надав.

Судом першої інстанції не враховано розміру витрат за навчальний процес доньки, які становлять 110800 грн. за чотири роки навчання, а щорічно вони становлять 27700 грн., які на даний час несе вона, як мати дитини. Також нею понесені витрати за проживання дочки в поточному році в розмірі 10050 грн.

Окрім цього, донька щоденно потребує витрат на харчування, купівлю навчальних матеріалів, переїзду як до місця навчального закладу, так і до місця свого проживання, придбання одягу та взуття.

Відповідач має стабільний дохід і можливість утримувати їхню спільну доньку, сплачуючи аліменти в належному розмірі, тому вважає, що стягнутий місцевим судом розмір аліментів є значно заниженим та не забезпечить життєдіяльності доньки, яка навчається та не має власного доходу.

Просить змінити оскаржуване рішення в частині розміру стягнутих аліментів з 1/14 на 1/6 частки від заробітку відповідача.

19 січня 2025 року ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що апелянтом не наведено жодних мотивів та обґрунтувань того, що розмір стягнутих з нього аліментів не покриватиме витрат дитини, виходячи з принципу рівності обох батьків у забезпеченні дитини.

Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 30.10.2014 року.

Із довідки № 4/4972 від 09.10.2024 р. вбачається, що дочка сторін, ОСОБА_3 , є студенткою Київського національного університету технологій та дизайну, групи БМР-1-24, 1 курсу денної (стаціонарної) форми навчання факультету управління та бізнес-дизайну. Навчається з 01.09.2024 р. Закінчує університет 30.06.2028 року.

Умовами договору № БМР-189-24 про надання освітніх послуг, укладеного між КНУТД та ОСОБА_1 встановлено, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 110800 (сто десять тисяч вісімсот) грн.

Згідно договору № СТ43/79-24 найму жилого приміщення у гуртожитку КНУТД на 24/25 навчальний рік від 08 серпня 2024 року оплата проживання за навчальний рік становить 10500,00 грн.

Відповідно до квитанцій про оплату за навчання та гуртожиток дочки сторін, ОСОБА_3 , позивач сплатила 14 016,20 грн. за навчання та 10 050,00 грн. за гуртожиток.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітна в Вараській філії Рівненського обласного центру зайнятості з 10 жовтня 2024 року по даний час (довідка Вараської філії Рівненського обласного центру зайнятості №1702576 від 14.10.2024 року).

Статтею 199 СК України визначено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Колегія суддів вважає встановленим той факт, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як матір, так і батько.

Так, при визначенні розміру аліментів, необхідно врахувати матеріальне становище платника аліментів, а також те, що обов`язок утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків.

Таким чином, стягуючи з відповідача аліменти на утримання його повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/14 усіх видів його заробітку (доходу), судом першої інстанції враховано матеріальне становище ОСОБА_2 , його сімейний стан, а саме те, що він має сім`ю у складі дружини, яка є вагітною та малолітньої дитини, на утримання яких він також несе витрати та стан його здоров`я.

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_2 працює провідним інженером з управління реактором на філії «ВП «Рівненська АЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом», підрозділ РЦ-1. З аналізу вказаної довідки про доходи вбачається, що відповідач отримав середньомісячний дохід у 2024 році 101 029,55 грн.

Розмір стягнутих з відповідача аліментів, який вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, становить орієнтовно 5800,00 грн., що з урахуванням рівності батьківського обов`язку щодо утримання дитини, забезпечить належне утримання повнолітньої дочки під час її навчання та баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Ураховуючи викладене, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 грудня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.