У Х В А Л А

про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні

17 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Бенца К.К.

при секретарі Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Приватбанк», ОСОБА_1 , Ужгородський ВДВС в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Приватбанк», ОСОБА_1 , Ужгородський ВДВС в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява мотивована тим, що в Ужгородському відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №66804197, яке відкрите на підставі виконавчого документа по справі № 308/10323/19, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Зазначає, що таким чином на сьогоднішній день виконавче провадження №66804197 відкрито, рішення суду не виконано.

28.03.2024 року між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «КредитКапітал», керуючись главою 47 ЦК України, укладено Договір факторингу №ПК-280324, відповідно до умов якого, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо до осіб, які були боржниками АТ КБ «Приватбанк», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № SAMDNWFC0.

Посилаючись на викладені обставини та на приписи ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 18, 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» , зважаючи на правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2013 у справі № 6-122цс13, заявник просить замінити сторону виконавчого провадження, яке відкрите на підставі виконавчого документа по справі № 308/10323/19 із АТ КБ «Приватбанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, IBAN: НОМЕР_1 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»), за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

В судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, згідно прохальної частини заяви просив суд розгляд заяви здійснювати за відсутності їх представника.

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Боржник ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник Ужгородського ВДВС в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, тому суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності учасників справи та інших осіб на підставі наданих матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, наведені заявником підстави для заміни сторони ( стягувача), оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, 30.11.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення у цивільній справі №308/10323/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ( місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ( місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, ) р/р НОМЕР_3 ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.06.2016 року в сумі 64695,20 грн., з яких: 24658,65 грн. - заборгованість за кредитом; 17353,62 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 21576,54 грн. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом; 1106,39 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. сплачену ними суму судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Рішення набрало законної сили.

Як встановлено судом, на примусовому виконанні головного державного виконавця Ужгородського ВДВС в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Созанської М.В. перебуває виконавче провадження №66804197, відкрите 14.09.2021 року на підставі виконавчого листа №308/10323/19 виданого 05.07.2021 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 66616,20.

Як встановлено судом, згідно даних з Автоматизованої системи виконавчого провадження, на примусовому виконанні у Ужгородському ВДВС в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №66804197 відкрите 14.09.2021 року. Боржником в якому є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а стягувачем АТ КБ «ПриватБанк».

Як встановлено судом, 28.03.2024 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №ПК-280324, на підставі якого ТОВ «Кредит-Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором №б/н, референт договору SAMDNWFC0, який було укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 ( витяг з реєстру боргових зобов`язань)

Відповідно до п.1 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником . Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч.5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і до відкриття провадження, на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження єпершою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення ч.1 ст.512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину.

Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору:купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК);дарування (ч.2 ст.718 ЦК);факторингу (гл73 ЦК).

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Підставою для заміни сторони у зобов`язанні, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони у правовідносинах і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається,на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України викладеній у постанові від 20.11.2013 по справі N6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав,у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора перехо дять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторо-ни виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України.

Дані висновки відповідають правовій позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України №6-122цс13 від 20.11.2013 року.

Аналогічні висновки міститься у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10, в постанов і Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №2-230/11 та в ухвалі Верховного Суду від 07 лютого 2020 року у справі № 166/822/19.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача.

Окрім того слід зазначити, що забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За таких обставин,суд приходить до висновку,що заява відповідає змісту статей 512,514 ЦК України, а тому вона підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.512,514 Цивільного кодексу України, ст. ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Приватбанк», ОСОБА_1 , Ужгородський ВДВС в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про заміну сторони виконавчого провадження- задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», на його правонаступника ТОВ Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, IBAN: НОМЕР_1 , банк отримувача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК») у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого листа №308/10323/19 виданого 05.07.2021 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 66616,20 грн.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали суду направити сторонам по справі для відома.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца