Справа № 2/593/83/2025
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"24" лютого 2025 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Бережани цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ''СВЕА ФІНАНС'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

20 листопада 2024 року ТзОВ ''СВЕА ФІНАНС'' звернулося в Бережанський районний суд Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Свої позовні вимоги позивач ТзОВ ''СВЕА ФІНАНС'' обґрунтував тим, що 28 лютого 2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір № Z41.23505.004971856, згідно якого позивачка отримала 24 000 гривень терміном на 24 місяці. І хоч кредитодавець дотримався умов укладеної угоди та надав відповідачці кошти, вказані у договорі, однак остання взятих на себе зобов`язань не виконувала та своєчасно не повернула позичені кошти згідно умов, зазначених у договорі.

25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем ТзОВ ''СВЕА ФІНАНС'', який носив назву ''РОСВЕН ІНВЕСТ'', було укладено Договір факторингу № 01.02-31/23 відповідно до якого до позивача ТзОВ ''СВЕА ФІНАНС'' перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договоро № Z41.23505.004971856.

А так як всупереч умовам кредитного договору відповідачка не виконала свого зобов`язання та після відступлення позивачу права грошової вимоги, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТзОВ ''СВЕА ФІНАНС'', ні на рахунки попереднього кредитора, тому враховуючи вищезазначене, представник позивача у поданому суду позові просив стягнути із відповідачки на їх користь заборгованість за договором кредиту № Z41.23505.004971856 від 28 лютого 2019року, що становить 53 178.41грн., а також понесені ними витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422.40грн.

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено розгляд вказаних позовних вимог проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, у поданому позові просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не надіслала, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом були вжиті вичерпні заходи для повідомлення відповідачки про дату, час та місце розгляду справи. Так, існуюча практика судів України, в тому числі і практика Верховного Суду, визначає, що неотримання стороною провадження судового виклику, надісланого на її адресу у визначеному законом порядку, зокрема, повернення такого виклику за закінченням терміну зберігання у поштовому відділенні або відмова від отримання, вважається належним повідомленням сторони про виклик.

Згідно рішення від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України» в силу ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та взявши до уваги подані стороною позивача письмові докази, прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених ТзОВ ''СВЕА ФІНАНС'' позовних вимог, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

За змістом ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Судом встановлено, що 28 лютого 2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено Кредитний договір № Z41.23505.004971856, згідно якого позивачка отримала 24 000гривень терміном на 24 місяці, однак взятих на себе зобов`язань не виконувала та не вносила своєчасно кошти по договору кредиту, а тому у неї по даному кредиту утворилася заборгованість на суму 53 178,41грн.

Вищевказаний факт підтверджується оглянутим в судовому засіданні долученим до матеріалів справи кредитним договором № Z41.23505.004971856 від 28 лютого 2019 року, який підписаний відповідачкою (а.с.7-8), а також: паспортом споживчого кредиту та долученим до нього графіком щомісячних платежів (а.с. 8-9, 11), довідкою розрахунком заборгованості (а.с. 17) та випискою про рух коштів по рахунку відповідачки в період з 28 лютого 2019 року по 2 березня 2020 року (а.с . 18-19).

Судом також встановлено, що 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем ТзОВ ''СВЕА ФІНАНС'', який носив назву ''РОСВЕН ІНВЕСТ'', було укладено Договір факторингу № 01.02-31/23, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передав ТзОВ ''СВЕА ФІНАНС'' за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ ''СВЕА ФІНАНС'' прийняло належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрах, у тому числі і за кредитним договором № Z41.23505.004971856.

Із долученого до матеріалів справи та оглянутого в судовому засіданні розрахунку заборгованості по кредитному договору № Z41.23505.004971856 видно, що позивач набув права грошової вимоги до відповідачки на суму 53 178,41 грн., з яких: 15 000, 54 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 4,49 грн. - заборгованість за відсотками та 38 173, 38 грн. заборгованість за іншими процетними платежами.

З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме: з 25.07.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Згідно ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

А так як відповідачка в судове засідання не з`явилася та не спростувала подані позивачем до неї вимоги, а сторона позивача належними та допустимими доказами довела факт неналежного виконання відповідачкою укладеного кредитного договору, що вона як позичальник, зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором, однак вона взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків на кредитні кошти належним чином не виконала, чим допустила заборгованість зі сплати кредиту та сплати відсотків за користування вказаними кредитними коштами, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТзОВ ''СВЕА ФІНАНС'' є підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Що стосується судових витрат, то суд зазначає наступне.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідачки ОСОБА_1 підлягає стягненню в користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю ''СВЕА ФІНАНС'' сплачений ними при зверненні до суду з позовною заявою та підтверджений долученою до позову платіжною інструкцією № 96 від 15 листопада 2024 року (а.с.6) судовий збір в розмірі 2 422 грн.40коп..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 15, 16, 512, 514, 516, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 627, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ''СВЕА ФІНАНС'' задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''СВЕА ФІНАНС'':

- 53 178 (п`ятдесят три тисячі сто сімдесят вісім) грн. 41 коп.- заборгованості за кредитним договором № Z41.23505.004971856 від 28 лютого 2019 року;

- 2 422 ( дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок - сплаченого позивачем судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення заочного рішення за відсутності учасників справи, протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення заочного рішення за відсутності учасників справи, протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 24 лютого 2025 року.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ''СВЕА ФІНАНС'', () адреса місцязнаходження: 03126, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.