ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-275/10 Номер провадження 22-ц/814/106/25Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж.О. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Триголова В.М.

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.

секретар:Старчик Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Гонтара Валерія Миколайовича на ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської обалсті від 14 травня 2024 року, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс») про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Просив замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» за виконавчим листом № 2-275/10.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської обалсті від 14 травня 2024 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа 2-275/10, виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука, а саме Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» ().

Не погодившись із таким рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим , що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заявником не надано докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором. Згідно з кожним договором відступлення прав вимоги передбачено, що новий кредитор набуває права кредитора з моменту здійснення оплати за вказаним договором. Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі.

Враховуючи те, що Заявник не надав підтвердження проведення повної оплати та набуття права вимоги згідно кредитного договору № 10/ АV14-07-07, в задоволенні заяви про заміну стягувача його правонаступником слід відмовити.

Як підставу для заміни сторони заявник посилався на наявність рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.05.2010 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке набрало законної сили.

Окрім того, заявник вказував на укладений 03.10.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» договір про відступлення прав вимоги. Відповідно до додатку № 1 до вказаного договору право вимоги за кредитним договором № 10/АV14-07-07 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Згідно відповіді Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській обл. № 18976 від 11.03.2019 року на виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 2-275/10 виданий 22.03.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». 20.09.2017 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», майно боржника не розшукано протягом року. Повторно на виконання виконавчий документ не пред`являвся.

Перевіривши оскаржуване судове рішення апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог законодавства щодо його законності і обґрунтованості.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту статті 55 ЦПК України вбачається, що заміна особи на правонаступника можлива у таких випадках: у разі смерті фізичної особи; у разі припинення юридичної особи; у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні; в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У постанові від 03 листопада 2020року у справі № 916/617/17 Валика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України, з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 55 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 442 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021року у справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Верховний Суд в ухвалі від 29 січня 2024року про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 2-4679/08 також відзначив, що, встановивши факт відступлення права вимоги за кредитним договором від 14 червня 2007року № 03, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення прав вимоги є підставою для правонаступництва у цивільних відносинах і такий правонаступник кредитора має право звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Наведене, у свою чергу, є підставою, передбаченою частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», для заміни стягувача у справі.

Враховуючи висновки Верховного Суду, апеляційний суд відзначає, що судом першої інстанції у цій справі вірно встановлено факт вибуття стягувача у справі та перехід матеріального правонаступництва у даних правовідносинах до ТОВ «ВердиктКапітал» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 03 жовтня 2018 року,укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал».

Вказані обставини спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що не доведено факт виконання укладеного договору про відступлення права вимоги.

Так, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

В матеріалах справи відсутні та апелянтом не надані докази, які б свідчили про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним.

Отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції норм процессуального та матеріального права і постановлення помилкової ухвали - не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ТОВ «ВердиктКапітал» набуло прав та обов`язків ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а тому необхідно здійснити заміну стягувача як сторону виконавчого провадження.

Апеляційна скарга не містить інших доводів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції.

Сукупність вищезазначених обставин та положень закону дають підстави для висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про заміну стягувача його правонаступником, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , адвоката Гонтара Валерія Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської обалсті від 14 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов