Справа № 450/6013/23 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І. І.
Провадження № 22-ц/811/2577/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Л.М. Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 липня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, особа стосовно якої розглядається заява ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки, -

В С Т А Н О В И В:

16.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та призначити його опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяву обгрунтовував тим, що він є двоюрідним внуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства внаслідок психічного розладу, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду. Він проживає з ОСОБА_3 у будинку за адресою АДРЕСА_1 , власником якого є останній, та фактично здійснює за ним догляд. Інших родичів, які згідно закону зобов`язані здійснювати догляд за ОСОБА_3 , у нього немає. Просив заяву задоволити.

Оскаржуваним рішенням заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, особа стосовно якої розглядається заява ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки - задоволено частково.

Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , недієздатним.

Призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опікуна.

Тимчасово покладено обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Орган опіки та піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законом.

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Рішення суду в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном недієздатного ОСОБА_3 оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає рішення суду в цій частині незаконним, необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що заявник є двоюрідним онуком ОСОБА_3 (рідний брат бабці). Інших родичів першого ступеня споріднення, які згідно закону зобов`язані здійснювати догляд за недієздатним, у ОСОБА_3 немає. 20.11.2008 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено другу групу інвалідності внаслідок психічного розладу безтерміново. Рішенням Виконавчого комітету Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області № 10 від 07.02.2024 року затверджено подання Опікунської ради Давидівської сільської ради про можливість призначення заявника опікуном над ОСОБА_3 та рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до Пустомитівського районного суду Львівської області з заявою про призначання його опікуном над ОСОБА_3 , у разі визнання останнього недієздатним. Відтак, заявник у порядку, визначеному законом, звернувся до органу опіки і піклування, надавши при цьому весь необхідний пакет документів, включаючи довідки про здоров`я ОСОБА_3 , про власний стан здоров`я, доходи, акт обстеження побутових умов тощо та отримав позитивний висновок від органу опіки та піклування, затверджений рішенням Виконавчого комітету Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області № 10 від 07.02.2024 року. Враховуючи, що підстав, які б перешкоджали призначенню ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 , судом не встановлено, оскаржуване рішення в частині відмови призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 підлягає скасуванню.

Просить рішення суду в частині тимчасового покладення обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_3 на орган опіки та піклування Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законом, скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 .

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, просила скаргу задоволити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст.ст. 76,77,78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч.1 ст. 300 ЦПК України).

Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року, передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п. 3.1 Правил опіки та піклування).

При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанови Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20, від 26 січня 2024 року у справі №742/887/23).

Таке подання має для суду лише рекомендаційний характер.

Встановлено, що заявник ОСОБА_1 є двоюрідним онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та землекористування № 845 від 24.10.2023 року, акту обстеження житлово-побутових умов від 24.10.2023 року та Витягу з реєстру територіальної громади № 2023/009311646 від 14.11.2023 року ОСОБА_1 з 23.10.2023 року зареєстрований та проживає у будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки серії Д-70 № 492233 та пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 20.11.2008 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено ІІ групу інвалідності (загальне захворювання) довічно.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 21 від 08.01.2024 року Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії наркотиків МОЗ України» на даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає тяжким психічним розладом у вигляді розумової відсталості в ступені вираженої імбецильності з емоційно-вольовими розладами, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При цьому, за своїм психічним станом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не здатний правильно сприймати обставини, які мають значення у справі та давати по них відповідні покази.

Згідно консультативного висновку спеціаліста щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідності І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 24.11.2023 року, наданого лікарем-консультантом ОСОБА_4 , яким проведено клінічний огляд ОСОБА_3 , встановлено рівень обмеження життєдіяльності, зокрема обмеження самообслуговування, обмеження здатності до самостійного пересування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку.

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 17.01.2024 року за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , 1956 року народження, згідно консультаційного висновку спеціаліста Львівської обласної психіатричної лікарні потребує стороннього нагляду та допомоги (ознаки інтелектуального недорозвитку), проживає один. ОСОБА_1 , 2002 року народження, який зареєстрований у даному будинку - служить в ЗСУ.

Як убачається з довідки про доходи від 18.12.2023 року ОСОБА_1 працює у військовій частині НОМЕР_3 механіком, загальна сума його доходу за період з 01 червня 2023 року по 30 листопада 2023 року становить 222 685 грн 17 коп.

07.02.2024 року Опікунською радою Давидівської сільської ради складено подання про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у випадку визнання його недієздатним.

Рішенням Виконавчого комітету Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області № 10 від 07.02.2024 року затверджено подання Опікунської ради Давидівської сільської ради про можливість призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до Пустомитівського районного суду Львівської області з заявою про призначання його опікуном над ОСОБА_3 , у разі визнання його недієздатним.

Встановивши, що ОСОБА_3 має психічний розлад, який позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та нагляду, тобто потребує опіки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_3 недієздатним.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині призначенні його опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що рішення «Про затвердження подання Опікунської ради Давидівської сільської ради про можливість призначення опікуна над ОСОБА_3 , в разі визнання його недієздатним» № 10 від 07.02.2024 року прийнято всупереч Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.99 року, без з`ясування питання про наявність інших осіб, які можуть здійснювати опіку над недієздатним ОСОБА_3 , на підставі подання, яке не відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України щодо його обґрунтованості. Відтак, суд вважав недоведеним той факт, що призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 відповідатиме інтересам останнього, а ОСОБА_1 матиме можливість належним чином здійснювати покладені на нього обов`язки опікуназ урахуванням перебування останнього на службі в ЗСУ.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, виходячи з наступного.

Так, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17.

Згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними.

Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку з заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введення в державі воєнного стану та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого.

При цьому на переконання суду, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин наявності в останнього інших членів сім`ї, які також можуть бути опікунами.

Оскільки ОСОБА_1 станом на час розгляду справи проходить військову службу в Збройних Силах України, зазначена обставина, на думку колегії суддів, унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків опікуна ОСОБА_3 , що відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 26.06.2024 року у справі № 742/887/23 та від 04.12.2024 року у справі № 634/1126/23.

Разом з тим, заявник не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , якщо перестануть існувати обставини, які перешкоджають йому у повному обсязі виконувати обов`язки опікуна.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра