Справа № 527/3339/24
провадження 2/527/150/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Свістєльнік Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Бородіної Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який подано представником позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

20 вересня 2024 року представник позивача звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів.

Позовні вимоги мотивував тим, що 14 липня 2007 року між сторонами було укладено шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 18 серпня 2010 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Відповідно до виконавчого листа №2-1988 від 22.10.2010 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дітей. У розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №63401/24.2-31 від 02.08.2024 року вказано, що розмір заборгованості у відповідача перед позивачкою за аліментами станом на 01.11.2024 року становить 239930,52 грн. Починаючи з 01.07.2010 року по 01.11.2024 року (останній відомий строк утворення заборгованості), загальний розмір заборгованості відповідача по аліментах складає 239930,52 грн. Загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів станом на 01.11.2024 року з урахуванням ч. 1 ст. 196 СК України становить 239930,52 грн.

На підставі викладеного представник позивача прохав суд стягнути з відповідача на користь позивачки пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів за період з липня 2010 року по жовтень 2024 року у розмірі 239930,52 грн.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивачки направив до суду заяву, в якій прохав справу розглядати без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують та прохають їх задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, про час і місце розгляду справи, повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 їх батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 14 липня 2007 року та серії НОМЕР_2 від 09 липня 2009 року (а.с. 8-9).

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №63401/24.2-31 від 02 серпня 2024 року станом на 01.11.2024 року заборгованістю ОСОБА_3 складає 239930,52 грн (а.с. 6-7).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 20 грудня 2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 11).

Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставок покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом ст. ст. 180, 181, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

У відповідності з вимогами ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожний день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідач ОСОБА_3 особа працездатного віку. Будь-які дані про те, що він має незадовільний стан здоров`я, хронічні захворювання чи медичні протипоказання щодо трудової діяльності відсутні. З огляду на викладене, суд вважає, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 допустив заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей, то у ОСОБА_1 як одержувача аліментів, виникло право на стягнення з відповідача пені, як відповідальності за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до розрахунку позивача, сума неустойки, яку позивач прохає стягнути за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 становить 239930,52 грн.

На даний час розрахунок пені проводиться у відповідності із правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц.

Згідно з приписами ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні відповідної норми сімейного права, суд має врахувати висновки щодо застосування відповідних норм права викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно проведеного судом розрахунку, сума неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 становить 239930,52 грн.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

Zp=(A1Х1%ХQ1)+(A2Х1%ХQ2)+……….(AnХ1%ХQn), де:

Zp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Доказів на підтвердження відсутності заборгованості по сплаті аліментів відповідачем ОСОБА_3 не надано.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 180,182,183, 196 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12,13, 76-81,141, 263-265, 274-279 ЦПК України, п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , який подано представником позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп: НОМЕР_5 пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів за період з липня 2010 року по жовтень 2024 року у розмірі 239930,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп: НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_6 ).

Представник позивача: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , рнокпп: НОМЕР_4 ).

Суддя Ю. М. Свістєльнік