Провадження № 2/201/879/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Куць О.О.,

за участю секретаря судового засідання Сідельника Є.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 15 листопада 2024 року надійшла позовна заява МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовна заява мотивована тим, що 24.04.2023 року приблизно о 20 год. 00 хв. в м. Дніпрі по вул. Січеславська Набережна сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю автомобіля «Ford», державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_2 ».

Внаслідок ДТП транспортному засобу «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_2 », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Згідно постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2023 року вказана ДТП сталася з вини ОСОБА_1 , яка не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Власник пошкодженого автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_2 , в особі представника ОСОБА_2 25.04.2023 року повідомив МТСБУ про ДТП та в подальшому звернувся із заявою про відшкодування шкоди.

Згідно звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_2 », склала 82 127,02 грн. На підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 82 127,02 грн. Крім того, МТСБУ були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1750 грн.

На підставі викладеного, МТСБУ просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 83 877,04 грн., з яких: 82 127,02 грн. - страхове відшкодування, 1 750 грн. - додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди, а також 3028 грн. судового збору.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 15 листопада 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Куць О.О. (а.с.39-40).

Ухвалою судді від 20 листопада 2024 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено її до судового розгляду (а.с.42).

17 грудня 2024 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.(а.с.48-49)

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Судом встановлено, що 24.04.2023 року приблизно 20 год. 00 хв. в м. Дніпрі по вул. Січеславська Набережна мала місце ДТП за участю автомобіля марки «Ford», державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням відповідача ОСОБА_1 , та автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_2 » (а.с. 7-8).

Відповідно до постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.05.2023 року вказана ДТП сталася з вини ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «Ford», державний номерний знак « НОМЕР_1 », яким керувала відповідач, не була застрахована у встановленому Законом порядку, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відсутній.

Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована відповідачем потерпілій особі.

Відповідно до п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував цивільно-правову відповідальність. Право на отримання відшкодування від МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту мають потерпілі в ДТП особи, відповідальність яких була застрахована на час ДТП.

У зв`язку з настанням вищевказаної події, представник власника пошкодженого автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_2 » ОСОБА_3 через свого представника адвоката Демарчука М.В. 25.04.2023 року звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди (а.с. 9).

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_2 », склала 82 127,02 грн. На підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 82 127,02 грн. (а.с.13-30)

При цьому, згідно довідки МТСБУ №1 від 28.06.2023 року про розмір відшкодування з фонду захисту потерпілих, визначено суму до сплати у розмірі 82 127,04 грн. (а.с. 32).

В подальшому, керуючись нормами п.п. а п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 03.07.2023 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмір 82 127,04 грн. згідно платіжного доручення №972780 (а.с.33).

Крім того, за проведення звіту про оцінку вартості збитків, позивачем відповідно рахунку №105 від 13.06.2023 року сплачено кошти в сумі 1750 грн., що підтверджується платіжним дорученням №972186 від 16.06.2023 року (а.с. 36).

Загальні збитки становлять 83877,04 грн. (82 127,04 грн.+1750 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до положень п. «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р. розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв?язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно із ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, неправомірними діями відповідача пов?язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв?язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов?язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов?язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ст. 38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до п.п. 38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, відповідач не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а також відсутня інформація про наявність у відповідача статусу особи, яка згідно з п. 13.1 ст. 13 Закону №1961 звільнена від обов?язкового страхування, а також те, що МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов?язок з відшкодування шкоди, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума завданих збитків у розмірі 82 127,04 грн.

Отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 5).

Керуючись ст. ст. ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () в порядку регресу суму завданих збитків у розмірі 83877 грн. (вісімдесят три тисячі вісімсот сімдесят сім) грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Куць