Справа №333/7999/24
Провадження №2/333/604/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючої судді Круглікової А.В.,
при секретарі судового засідання Сметаніної А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
до відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити.
Відповідач в судові засідання жодного разу не з`явився, про судові засідання повідомлявся шляхом направлення на його адресу судових повісток про виклик до суду.
Також, 13.01.2025 на адресу суду надійшли «Заперечення на відзив» за підписом представника відповідача, в якому останній вказує, що заявлені вимоги позивача є помилковими та не відповідають нормам чинного законодавства.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як свідчить зміст наведеної вище Оферти (пропозиції), сторони узгодили отримання ОСОБА_1 кредиту на суму 24 195,84 грн., із строком користування до 20.04.2020, процентною ставкою 5% від суми кредиту в місяць, датою платежів щомісячно до 20-го числа, цільове призначення кредиту споживчі цілі (оплата купівлі мобільного телефону та електричного велосипеду).
Встановлено, що підписуючи Оферту (пропозицію) ОСОБА_1 погодився, що ця Оферта, Умови, Паспорт споживчого кредиту із зазначенням в ньому реальної процентної ставки, Графік платежів є невід`ємною частиною договору.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено виникнення між сторонами кредитних правовідносини, в яких сторони погодили всі істотні умови кредитного договору суму кредиту, відсотки за користування кредитом та строк виконання зобов`язання.
Згідно з статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено судом, відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, отримані кредитні кошти та відсотки за користування кредитом у строк, визначений у договорі оплатив 19.12.2019 частково в сумі 19 356,67 грн.
Вбачається, що за розрахунком позивача, за ОСОБА_1 обліковується заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 6 048,96 грн. та 31 454,59 грн. відсотків за користування кредитом за період з 20.12.2019 по 20.02.2022.
Перевіривши розрахунок позивача щодо наявної заборгованості відповідача, суд виходить з наступного.
- основний борг по тілу кредиту в сумі 4 839,17 грн. за період з 20.12.2019 по 20.03.2020 та 4 839,16 грн. до 20.04.2020;
- відсотки за користування кредитом за період з 20.12.2019 по 20.04.2020 в сумі 1209,79 грн.
Таким чином, загальна сума кредиту та відсотків за користування кредитом згідно з Графіком сплати платежів, яку повинен був сплатити відповідач за період з 20.12.2019 по 20.04.2020 становить 30 244,79 грн., з яких: 24 195,84 грн. основний борг по тілу кредиту та 6 048,96 грн. відсотків за користування кредитом.
Як встановлено вище матеріалами справи, відповідачем було сплачено 19.12.2019 суму заборгованості в розмірі 19 356,67 грн., з яких: 1 209,79 грн. зараховано позивачем на оплату відсотків за користування кредитом та відповідно 18 146,88 грн. - на оплату суми основного боргу по тілу кредиту.
Отже, враховуючи вище викладене, матеріалами справи підтверджується наявність основного боргу за відповідачем в сумі 6 048,96 грн. (6 048,96 грн. = 24 195,84 грн. - 18 146,88 грн.) по тілу кредиту та 4 839,17 грн. (4 839,17 грн. = 6 048,96 грн. - 1 209,79 грн.) відсотків за користування кредитом за період з 20.01.2020 по 20.04.2020.
Водночас, суд визнає необґрунтованим та безпідставним нарахування відсотків за користування кредитом за період з 20.05.2020 по 20.02.2022, оскільки таке нарахування здійснюється позивачем після 20.04.2020, тобто поза строків Графіку сплати платежів та строку користування кредитом.
За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 6 048,96 грн. та 4 839,17 грн. відсотків за користування кредитом за період з 20.01.2020 по 20.04.2020.
Факт наявності наведеної вище заборгованості підтверджується матеріалами справи й не спростований відповідачем.
У задоволенні іншої частини вимог судом відмовляється через необґрунтованість.
Судом відхиляються посилання відповідача на положення ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки вказаними правовими нормами передбачається відповідальність Споживача/Позичальника за порушення виконання зобов`язання щодо сплати основного боргу по тілу кредиту та відсотків за користування кредитом. В даному випадку позивачем не заявлено до стягнення суму неустойки (штрафу, пені) за порушення позичальником строків виконання основного зобов`язання. А тому, доводи відповідача в цій частині є неспроможними та не приймаються судом.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення позичальника ( ОСОБА_1 ) до кредитодавця (ТОВ «ФК «Фангарант груп») про намір дострокового повернення кредиту з оформленням відповідного документа та, як наслідок, зміни Графіку платежів, а тому судом відхиляються, як необґрунтовані, доводи представника відповідача з посиланням на норми ч. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 703,28 грн. покладається судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України суд,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова