Справа № 276/2694/24
Провадження по справі №2/276/94/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року с-ще Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Семенюка А.С.,

за участю секретаря судового засідання Дашенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Дочірнього підприємства "Аграрне господарство" "Суховоля" фірми "Житомирінвест" Відкритого акціонерного товариства про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 3,16 га, яка розташована на території колишньої Суховільської сільської ради Хорошівського району Житомирської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :05:002:0137, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №324454 від 03 квітня 2006 року. В 2024 році позивач намагався передати земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0137 в оренду, оскільки не мав змоги самостійно її обробляти з огляду на похилий вік та стан здоров`я. 06.11.2024 року позивач через свого представника звернувся до Центру надання адміністративних послуг Черняхівської селищної ради з метою отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо прав власності, інших речових прав, обтяжень щодо вищезазначеної земельної ділянки, з якої дізнався, що на його земельні ділянки 23.03.2006 року Володарсько-Волинським районним управлінням юстиції Житомирської області на підставі повідомлення Колгоспу ім.Кірова с.Суховоля, серія та номер б/н виданого 16.11.1984 року, накладено обтяження у виді заборони на нерухоме майно, номери запису про обтяження 3244871 та 3244669 (спеціальний розділ). Зазначає, що немає жодних зобов`язань перед колгоспом, ніколи не брав кредитів, не укладав і не підписував жодних договорів позики, іпотеки, кредитів тощо та не є боржником, а тому повідомлення колгоспу ім.Кірова с.Суховоля є безпідставним, що грубо порушує його права як власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Таким чином продовження дії обтяження на нерухоме майно без наявності для того законних підстав порушує його право на власність, що виражається у вільному та повноцінному здійсненні права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Позивач просить суд припинити обтяження, а саме заборону на нерухоме майно, номери записів про обтяження 3244871, 3244669 (спеціальний розділ), зареєстровані Володарсько-Волинським районним управлінням юстиції Житомирської області 23.03.2006 року, на підставі повідомлення №б/н, виданого 16.11.1984 року, видавник: колгосп ім.Кірова с.Суховоля, вид обтяження: заборона на нерухоме майно та виключити запис про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20.12.2024 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його розглянути за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) направив до суду відзив, в якому зазначив, що з 30.04.2016 року припинено надання послуг у сферах державної реєстрації та передано повноваження виконавчим органам міських рад міст обласного значення та районним державним адміністраціям, а тому на його думку залучення Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до участі у даній справі в якості відповідача є безпідставним, просить відмовити у задоволенні позову до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), а розгляд справи провести за його відсутності.

Дочірнє підприємство «Аграрне господарство» «Суховоля» фірми «Житомирінвест» Відкритого акціонерного товариства (колгосп ім.Кірова) про розгляд справи повідомлялося двічі належним чином за зареєстрованою адресою місцезнаходження, про що свідчить трекінг Укрпошти про повернення поштового відправлення з ухвалою про відкриття провадження та позовною заявою, з відміткою причини повернення «Одержувач відсутній за вказаної адресою», в судове засідання свого представника не направило, про причини неявки суд не повідомило, відзив до суду не направило.

Згідно із ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач повідомлявся судом про розгляд справи шляхом направлення повідомлень за адресою місцезнаходження, що зареєстрована у встановленому законом порядку, що згідно ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням особи про розгляд справи.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №402499313 від 06.11.2024 року власником земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0137, площею 3,16 га., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Суховільської сільської ради, Хорошівського району, Житомирської області є ОСОБА_1 .

Із відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на все нерухоме майно накладено обтяження, а саме заборони на нерухоме майно, номер запису про обтяження 3244669 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації 23.03.2006 року 14:49:56, зміст, характеристика обтяження № реєстра: 5, внутр. №2C012E2225F1332D3D25 зареєстровані державним реєстратором Гонгало Іриною Анатоліївною Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області на підставі повідомлення Колгоспу ім. Кірова с.Суховоля, серія та номер б/н, виданий 16.11.1984 року.

Крім того, на земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0137, площею 3,16 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Суховільської сільської ради, Хорошівського району, Житомирської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 11, власником якої є ОСОБА_1 , накладено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, номер запису про обтяження 3244871 від 23.03.2006 року, зареєстрованим державним реєстратором Гонгало Іриною Анатоліївною Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області на підставі повідомлення Колгоспу ім. Кірова с.Суховоля, серія та номер б/н, виданий 16.11.1984 року.

Згідно архівної довідки Житомирської районної військової адміністрації Житомирської області №364С/07-10 від 16.12.2024 року на базі колгоспу ім. Кірова с. Суховоля Володарсько-Волинського району Житомирської області у 1992 році створено колективне сільськогосподарське підприємство «Авангард» (протокол загальних зборів членів колгоспу від 03.11.1992 року №2). У 1994 році колективне сільськогосподарське підприємство «Авангард» було реорганізовано в аграрне господарство «Суховоля» колективної фірми ВАТ «Житомирінвест» (протокол зборів уповноважених членів аграрного господарства «Суховоля» від 08.06.1994 року №2). У 2000 році аграрне господарство «Суховоля» колективної фірми ВАТ «Житомирінвест» реорганізовано в дочірнє підприємство аграрне господарство «Суховоля» КФ ВАТ «Житомирінвест» (протокол правління від 01.03.2000 року №1).

На відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 6 Закону суб`єктами державної реєстрації прав є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації.

Окрім того, відповідно до підпункту 7 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 26.11.2015 № 835-VIII, підпункту З пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV територіальними органами, утвореними Міністерством юстиції України, з 30.04.2016 припинено надання послуг у сферах державної реєстрації та передано повноваження виконавчим органам міських рад міст обласного значення та районним державним адміністраціям. Внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав, відповідно до пункту 5 частини 3 статті 10 Закону, належить до повноважень державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно.

Статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державну реєстрацію прав проводять державні реєстратори, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, державними адміністраціями, акредитованими суб`єктами та нотаріуси. За результатами розгляду заяв про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації. Згідно статті 11 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Крім того, за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (абзац 1 частини 1 статті 26 Закону).

Відповідно до пункту 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Таким чином, у разі внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за рішенням суду державна реєстрація проводиться державним реєстратором або нотаріусом.

Аналізуючи вищевказане, можна стверджувати, що державна реєстрація є самостійним повноваженням державного реєстратора (нотаріуса), який самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав, а Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) не є тим суб`єктом, який безпосередньо здійснює державну реєстрацію прав на нерухомість, а тому в частині задоволення позову до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) слід відмовити.

Суд враховує, що згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

У п.168 суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано, Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу.

Законність означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон не передбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправданим за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачає для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження.

Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк.

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації прав підлягають: заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно вимог ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено, що суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав є: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав.

Відповідно до ч.1 ст.31-1 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

При цьому, суд вбачає, що скасування заборони на земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0137, площею 3,16 га, що розташована на території колишньої Суховільської сільської ради Хорошівського району Житомирської області, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, є підставою для виключення запису про обтяження №3244871, №3244669 (спеціальний розділ) від 23.03.2006 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку встановленим Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Враховуючи те що, підставою накладення обтяжень №3244871, №3244669 від 23.03.2006 року на земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0137, площею 3,16 га, що розташована на території колишньої Суховільської сільської ради Хорошівського району Житомирської області було повідомлення Колгоспу ім. Кірова с. Суховоля, серія та номер б/н, виданий 16.11.1984 року, який було реформовано у 2000 році у Дочірнє підприємство «Аграрне господарство» «Суховоля» фірми «Житомирінвест» Відкритого акціонерного товариства ОСОБА_1 не має можливості розпоряджатись своїм майном, що перешкоджає Позивачу як власникові майна здійснювати всі повноваження власника, що є втручанням в право власності, відповідач Дочірнє підприємство «Аграрне господарство» «Суховоля» фірми «Житомирінвест» Відкритого акціонерного товариства відзиву до суду не направило, що свідчить про відсутність заперечень проти даного позову, суд виходячи із встановлених обставин, вбачає невідповідність заходу втручання держави в право власності ОСОБА_1 критеріям втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці Європейського суду з прав людини та відсутність справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави, пов`язаними з втручанням в право власності, та інтересами особи, яка страждає від такого втручання, а тому вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Дочірнього підприємства «Аграрне господарство» «Суховоля» фірми «Житомирінвест» Відкритого акціонерного товариства про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Припинити обтяження, а саме заборону на нерухоме майно, номери записів про обтяження 3244871, 3244669 (спеціальний розділ), зареєстровані Володарсько-Волинським районним управлінням юстиції Житомирської області 23.03.2006 року, на підставі повідомлення №б/н, виданого 16.11.1984 року, видавник: колгосп ім. Кірова с.Суховоля, вид обтяження: заборона на нерухоме майно та виключити запис про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

В частині позовних вимог до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач 1: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ), місце знаходження: 01001, м. Київ, провулок Музейний, 2-Д, .

Відповідач 2: Дочірнє підприємство «Аграрне господарство» «Суховоля» фірми «Житомирінвест» Відкритого акціонерного товариства, місце знаходження: 03069, м.Київ, вул. Кіровоградська, 38/58, літ.В, .

Суддя: А.С. Семенюк