ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 383/353/24

провадження № 22-ц/4809/73/25

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Мурашка С.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яшан Юлія Борисівна на ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2024 року (суддя Замша О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошина Світлана Андріївна, приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Потапенко Юлія Сергіївна про визнання договору дарування недійсним, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом,-

встановив:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошина Світлана Андріївна, приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Потапенко Юлія Сергіївна, в якому просила визнати недійсним договір дарування, посвідчений 30.06.2015 приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиною Світланою Андріївною, за реєстровим номером 912; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 22455169 від 30.06.2015; встановити факт постійного її проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею в порядку спадкування право власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 ; визнати за нею право власності на 1/8 частку вказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , але не оформив спадщину у встановленому порядку; визнати за нею право власності на частку вказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

В ході підготовчого провадження представником позивача - адвокатом Яшан Ю.Б. були подані заяви про збільшення позовних вимог, в яких просила:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на частку автомобіля RENAULT KANGOO, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним та скасувати рішення п`ятдесят дев`ятої сесії сьомого скликання Бобринецької міської ради № 3012 від 30.07.2020 року, на підставі якого ОСОБА_2 передано (шляхом безоплатної передачі) у приватну власність земельну ділянку площею 0,0567 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :50:011:0008, що розташована по АДРЕСА_1 .

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55282176 від 23.11.2020 року, вчинений Бобринецькою державною адміністрацією.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2024 року у прийнятті заяв про збільшення позовних вимог відмовлено та повернуто їх позивачу.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяв про збільшення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до висновку Верховного Суду, зробленого у постанові від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19, позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

У постанові Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19 зазначено, що «під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 923/1061/18, від 19 грудня 2019 року у справі № 925/185/19, від 23 січня 2020 року у справі № 925/186/19.

Статтею 49 ЦПК України визначено процесуальні права та обов`язки сторін.

Частиною другою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною третьою цієї статті визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У постанові Верховного Суду від 19 листопада 2020 року у справі № 638/5172/17 зазначено, що позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмета позову не допускається. Зміна підстав або предмета позову здійснюється шляхом подання суду відповідної письмової заяви. Зміна підстав або предмета позову можлива лише до початку розгляду судом справи по суті, тобто до того моменту, коли суд почне проголошувати позовну заяву. Ця норма спрямована на усунення зловживання процесуальним правом на зміну підстав або предмета позову. Заява, подана після початку розгляду справи по суті, залишається без розгляду і повертається позивачеві.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного способу захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Зміна предмета позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України.

Схожий за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 18 травня 2022 року у справі № 570/5639/16-ц та від 12 жовтня 2022 року у справі № 723/1233/17.

Як убачається зі змісту заяв про збільшення позовних вимог, сторона позивача доповнила позовні вимоги та просила визнати за ОСОБА_1 право власності на частку автомобіля RENAULT KANGOO, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ; визнати недійсним та скасувати рішення п`ятдесят дев`ятої сесії сьомого скликання Бобринецької міської ради № 3012 від 30.07.2020 року, на підставі якого ОСОБА_2 передано (шляхом безоплатної передачі) у приватну власність земельну ділянку площею 0,0567 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :50:011:0008, що розташована по АДРЕСА_1 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55282176 від 23.11.2020 року, вчинений Бобринецькою державною адміністрацією.

Подані представником позивача заяви про збільшення позовних вимог, незважаючи на їх назву, фактично такими не є, оскільки у цих заявах не порушується питання про збільшення кількісних показників за тими ж самими вимогами, які були заявлені в позовній заяві.

Вказані заяви є заявами про доповнення предмета позову новими вимогами, із залученням третьої особи, а не є заявою про збільшення раніше заявлених позовних вимог, як вважає представник позивача.

Збільшення розміру позовних вимог не передбачає пред`явлення однієї чи кількох нових вимог, додатково до викладених у позовній заяві.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у прийнятті заяв про збільшення позовних вимог та їх повернення позивачу.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яшан Юлія Борисівна, залишити без задоволення.

Ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський С.І. Мурашко