Справа № 595/1855/24
Провадження № 2/595/66/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Боднара М.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Ковалівський Б.В., звернулася в суд з даним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, в них відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси, наявні різні погляди на життя. За час спільного проживання між ними неодноразово виникали непорозуміння та сварки, в результаті яких їхні відносини безповоротно зіпсувалися. На даний час шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, їхній шлюб носить формальний характер, у зв`язку з чим, вважає, що зберігати такий недоцільно, а його розірвання буде відповідати її інтересам. Термін на примирення просить не надавати. Окрім того, просить стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір в розмірі 1211,20 грн та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 3500,00 грн.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Ковалівський Б.В. в судове засідання не прибули. Позивач у позовній заяві просила розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в зал судового засідання не прибув повторно, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав, відзиву на адресу суду не надходило.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Сторони уклали шлюб 08 листопада 2017 року, актовий запис № 05, зареєстрований Заривинецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Заривинецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області 08 листопада 2017 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 30 березня 2018 року.

У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

За час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї. Подружжя припинили шлюбні відносини, сім`я існує лише формально, тому зберігати її недоцільно.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України).

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача на її користь судового збору в розмірі 1211,20 грн та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3500 грн.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи . До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Положеннями ст. 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Наявність договірних відносин між адвокатом Ковалівським Б.В. та позивачем ОСОБА_1 підтверджується договором про надання юридичної (правничої) допомоги, представництва інтересів та ведення справ в суді від 15 листопада 2024 року, згідно якого замовник виплачує виконавцю (адвокату) винагороду (гонорар) розмір якої та порядок виплати узгоджується за домовленістю між сторонами.

Додатковою угодою №1 до договору про надання правничої допомоги від 15 листопада 2024 року передбачено, що розмір вартості наданої адвокатом клієнту професійної правничої допомоги у суді першої інстанції у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з врахуванням вивчення матеріалів справи та значення справи для клієнта є фіксованою та становить 3500,00 грн. Вказана вартість включає оплату за складання процесуальних документів, представництво в суді першої інстанції незалежно від фактичної кількості судових засідань, повний юридичний супровід справи та консультації з правових питань.

Вищезазначеною додатковою угодою також визначено, що оплата за даним Договором проводиться шляхом оплати 100% вартості послуг, не пізніше, як 30 днів після остаточного рішення суду.

Згідно Акту прийому-передачі наданих правничих послуг до Додаткової угоди №1 від 15.11.2024 до Договору про надання правничої допомоги від 15.11.2024, адвокатом понесено прямі витрати, пов`язані з підготовкою до розгляду у суді першої інстанції цивільної справи за позовною заявою про розірвання шлюбу, а клієнт прийняв правничі послуги: підготовку позовної заяви, подання позовної заяви до суду, вивчення судової практики, надання консультацій з правових питань та моніторингу руху справи. Сторони погодили, що вартість правничих послуг у суді першої інстанції є фіксованою та складає 3500 грн.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Верховним Судом у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Так, представник позивача адвокат Ковалівський Б.В. просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача витрати, понесені позивачем, на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

Разом з тим, суд вважає, що витрати на правничу допомогу, наведені представником позивача у наданих суду документах, є неспівмірними, оскільки не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, складності справи, обсягу наданої правової допомоги.

З врахування наведеного, враховуючи, що розгляд справи проводився без участі в судовому засіданні представника позивача, зважаючи на складність справи та обсяг виконаних робіт, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що обґрунтованим є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на приписи ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп. покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст.24, 55, 56, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 137, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Заривинецькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області 08 листопада 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , актовий запис № 05 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1211 (одної тисячі двісті одинадцять) грн 20 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Бучацького районного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: І. І. Тхорик