У х в а л а

18 лютого 2025 року

м. Київ

Справа № 379/1325/23

Провадження № 61-13347ск24

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А ознайомився із касаційною скаргою Таращанської міської ради (далі - скаржник)

на рішення Таращанського районного суду Київської області від 12 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до скаржника, ОСОБА_2 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Виконавчого комітету Таращанської міської ради, Державного агентства водних ресурсів України - про скасування рішень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом і скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та

в с т а н о в и в:

1. 4 жовтня 2024 року скаржник сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 31543/0/220-24 від 4 жовтня 2024 року), у якій просить скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

2. 18 листопада 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Скаржник мав конкретизувати підстави касаційного оскарження та надати докази надсилання копій касаційної скарги з доданими матеріалами Державному агентству водних ресурсів України.

3. 3 грудня 2024 року скаржник сформував у системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків касаційної скарги (вх. № 37795/0/220-24 від 3 грудня 2024 року). До заяви додав, зокрема, квитанцію № 2180476 про доставку касаційної скарги та заяви про усунення її недоліків до зареєстрованого електронного кабінету Державного агентства водних ресурсів України й уточнену касаційну скаргу.

4. Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути.

4.1. За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

4.2. У пункті 4.2 ухвали від 18 листопада 2024 року Верховний Суд зазначив, що особа, яка подає касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після його перегляду апеляційним судом та/або на постанову апеляційного суду, має у касаційній скарзі достатньо чітко вказати одну чи більше підстав касаційного оскарження (із зазначених вище чотирьох), а також обґрунтувати таку підставу (такі підстави).

4.3. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

4.4. Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщосуд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

4.5. Скаржник в уточненій касаційній скарзі вказав підставою касаційного оскарження за пунктом 4 частини другої статті 389, пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України те, що суд необґрунтовано відхилив клопотання учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Мотивував цю підставу так:

- «рішення суду апеляційної інстанції прийнято за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої та другої інстанції визнав встановленими, крім того, суд першої інстанції відмовив стороні відповідача ОСОБА_2 у задоволенні клопотань про витребовування доказів та призначення судово-почеркознавчої експертизи, що призвело до невстановлення повних обставин, які мали суттєве значення для правильного вирішення справи та задоволення позову, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси такої особи, крім того з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права з наступних підстав».

Отже, підставою касаційного оскарження за пунктом 4 частини другої статті 389, пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України скаржник вказав те, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотань ОСОБА_2 про витребування доказів та призначення судово-почеркознавчої експертизи, внаслідок чого неможливо було встановити обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

4.6. Далі скаржник навів такі аргументи, які за змістом не пов`язані з поясненням необґрунтованості відмови суду у задоволенні вищевказаних клопотань (не стосуються заявленої підстави касаційного оскарження):

- суди першої й апеляційної інстанцій не взяли до уваги показання свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , «що призвело до невстановлення цивільної процесуальної правоздатності Чижевського О. М., як позивача у справі, невстановлення повних обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи»;

- «в судовому засіданні, яке відбулось 12.03.2024 суддею суду першої інстанції були задані уточнюючі питання представнику позивача адвокату Іващенку Владиславу Івановичу, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції щодо предмета позову, а саме щодо скасування рішення Таращанської міської ради Київської області від 22.02.2023 № 5164-23-VIII, після чого суд «зорієнтував» та «скерував» представника позивача адвоката Іващенка Владислава Івановича на заявлення усної ним заяви про допущену описку в написанні дати оскаржуваного в позовній вимозі номер один рішення, який усно уточнив першу позовну вимогу і просив скасувати рішення Таращанської міської ради Білоцерківського району Київської області від 23.02.2022 № 5164-23-VIII». Однак суд першої інстанції скасував рішення Таращанської міської ради від 23 лютого 2022 року № 5164-23-VIII за відсутності у матеріалах справи письмового клопотання/заяви позивача чи його представника щодо виправлення описки у прохальній частині позовної заяви як того вимагає частина третя статті 49 ЦПК України;

- ні позивач, ні його представник не надали до судів першої й апеляційної інстанцій належних, достатніх і допустимих доказів існування права оренди водного об`єкта у позивача до 2 листопада 2020 року. Суди не обґрунтували належним чином те, на підставі яких доказів вони виснували, що таке право оренди існувало в позивача до 2 листопада 2020 року.

4.7. Оскільки скаржник підставою касаційного оскарження зазначив саме пункт 4 частини другої статті 389 пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, то мав навести мотиви: (1) чому вважає необґрунтованою відмову суду першої інстанції у задоволенні клопотань ОСОБА_2 про витребування доказів та призначення судово-почеркознавчої експертизи; (2) які обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не зміг встановити суд унаслідок відмови у задоволенні відповідних клопотань; (3) чому, беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12, 13 ЦПК України), скаржник у касаційній скарзі застосовує аргумент на захист інтересу відповідачки ОСОБА_2 , яка касаційну скаргу разом із ним не подала (скаржник не стверджує, що суди попередніх інстанцій необґрунтовано відмовили у задоволенні його власних клопотань); (4) чи заявляв скаржник аналогічні клопотання у судах першої чи апеляційної інстанцій, ічи була аргументом апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції необґрунтованість відмови останнього у задоволенні відповідних клопотань.

Констатація того, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні певних клопотань, унаслідок чого деякі обставини справи не вдалося встановити, не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень за пунктом 4 частини другої статті 389, пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України.

5. За змістом частини другої статті 393 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

5.1. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

5.2. Станом на 18 лютого 2025 року скаржник належного обґрунтування обраної ним підстави касаційного оскарження не навів, про продовження процесуального строку на виправлення недоліків касаційної скарги не просив.

5.3. З огляду на те, що скаржник не усунув такі недоліки у строк, встановлений судом, його касаційну скаргу слід визнати неподаною і повернути. Повернення не перешкоджає повторному зверненню з цією скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

повернути Таращанській міській раді касаційну скаргу на рішення Таращанського районного суду Київської області від 12 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Таращанської міської ради, ОСОБА_2 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - Виконавчого комітету Таращанської міської ради, Державного агентства водних ресурсів України - про скасування рішень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом і скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима