Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2415/21
Провадження № 2/945/125/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 січня 2025 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Радсадівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Радсадівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що їй на підставі Договору дарування від 17 червня 1997 року, належить будинок АДРЕСА_1 .

У вказаному житловому будинку, зокрема, зареєстрований, при цьому з червня 2020 року не проживає відповідач ОСОБА_2 , який є сином позивача. ОСОБА_1 у позовній заяві вказувала на те, що відповідач ОСОБА_2 самостійно знятися з реєстраційного обліку немає можливості, оскільки проживає за кордоном. Участі в утриманні будинку, який належить позивачу, відповідач не бере, комунальні послуги не сплачує.

Посилаючись на викладене вище, а саме на те, що відповідач до цього часу залишається зареєстрованим у будинку позивача, що перешкоджає позивачу у повній мірі розпоряджатися своєю власністю, позивач просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 . Судові витрати, які складаються з судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, позивач просив залишити за ним.

21 грудня 2021 року, з метою вирішення питання подальшого розгляду цивільної справи № 945/2415/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Радсадівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, щодо з`ясування інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Миколаївський районний суд Миколаївської області направляв запити до Радсадівської сільської територіальної громади.

05 січня 2022 року на адресу суду від Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області на запит суду від 21 грудня 2021 року надійшло повідомлення про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року вказаний позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Радсадівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Постановлено разглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20 серпня 2024 року постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі № 945/2415/21, та призначити справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому в матеріалах справи містится заява позивача, подана до суду 20 грудня 2021 року, в якій позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відзив не подав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, належним чином повідомленої про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився.

Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Суд дослідив матеріали справи і встановив таке:

Згідно з копією Договору дарування житлового будинку серії ААК № 509473 від 17 червня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Лактіоновою С.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 459, громадянка ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дар цілий житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а. с. 14 і на звороті).

Селище Радсад, Миколаївського району Миколаївської області перейменовано на АДРЕСА_3 , на підставі постанови Верховної Ради України № 1353-19 від 12 травня 2016 року.

Вказаний вище житловий будинок є особистою приватною власністю позивача ОСОБА_1 .

У зазначеному будинку, який належить позивачу ОСОБА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повідомленням Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 04 січня 2022 року, наданим на запит суду від 21 грудня 2021 року (а. с. 22).

З Акту про фактичне непроживання особи за місцем реєстрації від 11 листопада 2021 року, складеним та підписаним працівником сільської ради та начальником відділу соціального захисту населення та захисту прав дітей, слідує, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, але з червня 2020 року фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 15).

Відповідач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтями 150, 156 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім`ї власника належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 ЖК України (дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником житла і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування житловим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України.

З огляду на те, що наявність реєстрації відповідача у будинку, який на праві приватної власності належить позивачу, створює позивачеві перешкоду у повній мірі розпоряджатися своєю власністю, відповідач відсутній без поважних причин понад один рік, інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, суд вважає, що право власності позивача підлягає захисту, шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

За таких обставин, позовні вимоги позивача є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову. При цьому, оскільки у позові позивач просив не стягувати з відповідача на користь позивача судовий збір, суд залишає сплату судового збору за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280 - 282 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Радсадівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, Херсонської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; паспорт НОМЕР_3 ) таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Радісний Сад, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; номер і серія паспорта НОМЕР_5 ).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова