Справа № 404/4988/24
Номер провадження 2/404/1397/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, просив суд стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 00-8216797 від 01 червня 2023 року у розмірі 28 698,25 грн., яка складається з 8452,50 грн. заборгованості за тілом кредиту та 20 245,75 грн. заборгованості за відсотками. Також просив суд стягнути з відповідача судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 01 червня 2023 року між ТОВ «Качай Гроші» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-8216797 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 8050 грн. шляхом перерахування суми позики на карту, емітовану банком, строком кредитування 120 днів до 29 вересня 2023 року, зі сплатою комісії у розмірі 5,00% від суми кредиту, що становить 402,50 грн., зі сплатою зниженої процентної ставки в розмірі 1,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, яка застосовується виключно в межах строку надання кредиту зазначеного в п. 1.3 договору, але не більше 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно; стандартної процентної ставки, що складає 2,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом і застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.

Зазначено, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 28 698,25 грн., яка складається з 8452,50 грн. заборгованості за тілом та 20 245,75 грн. заборгованості за відсотками.

18 грудня 2023 року між ТОВ «Качай Гроші» і ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача.

Ухвалою судді від 25 червня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

11 жовтня 2024 року до суду від відповідача надійшла заява, відповідно якої вказано, що він вимоги позову визнає частково, в сумі 8050 грн. З початком російського вторгнення в Україну 24 лютого 2022 року він знаходиться на військовій службі та захищає Батьківщину. Військові мають право на пільги за кредитними зобов`язаннями, вони стосуються звільнення від сплати відсотків, а також штрафів, пені за несвоєчасну сплату платежів за кредитом. Однак, позивач відсотки продовжував нараховувати, а згодом відповідач отримав позов про стягнення боргу.

Вказано, що також відповідач не визнає вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 5 000 грн. та вважає, що такі вимоги підлягають задоволенню у розмірі 1 000 грн. Просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 01 червня 2023 року між ТОВ «Качай Гроші» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-8216797 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 8050 грн. шляхом перерахування суми позики на карту, емітовану банком, строком кредитування 120 днів до 29 вересня 2023 року, зі сплатою комісії у розмірі 5,00 % від суми кредиту, що становить 402,50 грн., зі сплатою зниженої процентної ставки в розмірі 1,50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, яка застосовується виключно в межах строку надання кредиту зазначеного в п. 1.3 договору, але не більше 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно; стандартної процентної ставки, що складає 2,50% від суми кредиту за кожен день користування кредитом і застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.

Відповідно до умов п. 1.7 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить: 5936,38 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає: 30992,50 грн.

Відповідно до вимог п.2.1 для отримання кредиту позичальник має зареєструватися на сайті компанії та мати доступ до особистого кабінету. При здійсненні реєстрації позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту.

Ідентифікація/верифікація здійснюється у спосіб, передбачений Постановою НБУ N?107 від 28.07.2020р. «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу» та залежно від технічних особливостей, результатів належної перевірки, умов фінансової послуги використовується один (або декілька) із зазначених способів ідентифікації та верифікації клієнта: отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; отримання копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння РНОКПП (якщо немає необхідної інформації в ідентифікаційному документі), засвідченої КЕП власника ідентифікаційного документа; отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, одноразового ідентифікатора (оtр-пароля), надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційними документами, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП печатки уповноваженим працівником Товариства та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото.

Пунктом 2.2 договору визначено, що цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно п. 2.3. договору дата надання/видачі кредиту - дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 8452,50 гри, на карту позичальника N? НОМЕР_1 , яка зазначається у форматі НОМЕР_2 , емітовану банком України.

Відповідно до п. 2.3.1. договору позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію за подання кредиту у останній день повного погашення кредиту.

Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора.

18 грудня 2023 року ТОВ «Качай гроші» уклало з ТОВ «ФК «Ейс» договір факторингу, відповідно до якого, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги до договору факторингу, від ТОВ «Качай гроші» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість у розмірі 28 698,25 грн., яка складається з 8452,50 грн. заборгованості за тілом та 20 245,75 грн. заборгованості за відсотками.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України).

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Аналізуючи зазначене в сукупності суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредиту (тілу кредиту) в сумі 8050 грн.

Щодо відсотків за користування кредитом суд зазначає наступне.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Звертаючись до суду ТОВ «ФК «Ейс» просило суд стягнути на свою користь із відповідача відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 20 245,75 грн.

На підтвердження розміру заборгованості позивачем було надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається що нарахування відсотків за користування наданими кредитними коштами відбувалося у період з 18 грудня 2023 року по 29 травня 2024 року.

Відповідач зазначав, що з 24 лютого 2022 року та по сьогоднішній день проходить військову службу у Збройних Силах України, а саме - у військовій частині НОМЕР_3 , а отже з урахуванням ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має право на звільнення від нарахування процентів за користування кредитом.

Із вказаним доводом суд погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Судом установлено, що відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України. Враховуючи вимоги пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та докази, які підтверджують факт перебування відповідача на військовій службі в ЗСУ, суд дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування та стягнення з нього відсотків за користування кредитом.

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення тіла кредиту, тому до стягнення з відповідача підлягає заборгованість в сумі 8050 грн.

Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач ТОВ «ФК «Ейс»» надав суду наступні докази: договір №16/0524-01 про надання правничої допомоги від 16 травня 2024 року, укладений між Адвокатським бюро «Тараненко і партнери» в особі керуючого партнера Тараненка А.І. та позивачем (клієнт); акт прийому-передачі наданих послуг від 16 травня 2024 року, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №16/0524-01.

Загальна вартість таких послуг оцінена в сумі 5 000 грн., яку сторона позивача просить стягнути з відповідача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За таких обставин, надавши оцінку доказам щодо понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши складність справи, суть спору, характер послуг, а також необхідність дотримання критерію розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи є розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Ейс».

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача у відповідності до положення ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4-13, 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 00-8216797 від 01 червня 2023 року у розмірі 8050 грн., витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , місцезнаходження: 02090, м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 13.02.2025 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда