Справа № 466/5996/24
Провадження № 2/444/169/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом Релігійної громади Української греко-католицької церкви в с. Великі Грибовичі Львівського району Львівської області до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Релігійна громада Української греко-католицької церкви в с. Грибовичі Львівського району Львівської області звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно - 13/25 (тринадцять двадцять п`ятих ) часток житлового будинку АДРЕСА_1 , на яке померла за життя залишила заповіт посвідчений 30.01.2020 року, приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу Капуш Іриною Михайлівною за реєстровим номером № 103,104.

Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, а саме на право власності на житловий будинок, приналежні до нього будівлі та споруди з відповідною земельною ділянкою.

10 квітня 2024 року Релігійна громада УГКЦ в с.Великі Грибовичі заявила про намір прийняти спадщину до Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області, однак отримала відмову.

Листом від 19.04.2024 року № 555/01-16 Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області повідомила позивача, що ним допущено пропуск встановленого шестимісячного терміну, що визначений законодавством для подання заяви на прийняття спадщини.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 12 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 03 вересня 2024 року о 14 год. 00 хв.

Витребувано з Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) належним чином завірену (прошиті та пронумеровані всі аркуші, скріплені гербовою печаткою) копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак відповідачем подано на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності, шануючи волю її матері викладену у заповіті від 30.01.2020 року, просить суд продовжити позивачу строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі представника позивача, відповідача, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із свідоцтва серії НОМЕР_1 виданим Виконавчим комітетом Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області 05 березня 2020 року, актовий запис №7 (а.с.29).

Із копії світоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.02.1967 року вбачається, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_2 (а.с. 53).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

А тому, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, а саме на право власності на житловий будинок, приналежні до нього будівлі та споруди з відповідною земельною ділянкою та земельні ділянки в с. Великі Грибовичі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Із змісту заповіту, який складений 30 січня 2020 року та посвідчено Капуш І.М., державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контри Львівської області, та зареєстровано в реєстрі за № 103,104, вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що законом матиме право, заповіла своїй доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Належні їй 13/25 (тринадцять двадцять п`ятих ) часток житлового будинку АДРЕСА_1 області заповіла релігійній громаді Української греко-католицької церкви в селі Великі Грибовичі Львівського (колись Жовківського району), Львівської області (ідентифікаційний код 26484768) (а.с. 30)

Із копії заяви про прийняття спадщини № 664 від серпня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 спадщину за заповітом, а саме спадкове майно: земельні ділянки площами 0.1054 га., 0.0778 га. та 0.1000 га., що розташовані на території Грибовицької сільської ради Львівського району, Львівської області прийняла (а.с.52)

Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1138 від 24.09.2020 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1139 від 24.09.2020 року та копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1140 від 24.09.2020 року вбачається, що такі ОСОБА_1 отримала (а.с.78-79).

З довідки № 600/01-22, яка видана Грибовицькою сільською радою Львівського району Львівської області 04 серпня 2020 року, вбачається, що громадянка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті дійсно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.56).

На заяву позивача за вхідним номером 262/0116 від 18 квітня 2024 року (а.с.83) приватним нотаріусом Жовківського державного нотаріального округу Львівської області Галань О.Я. було надано відповідь за вихідним № 555/01-16 від 19.04.2024 року, з якої вбачається, що нотаріусом роз`яснено, що для оформлення спадщини позивачу необхідно звернутися до суду для продовження терміну прийняття спадщини (а.с.96).

Судом встановлено, що вчасне звернення щодо вступу у права спадкоємця Релігійною громадою УГКЦ в с. Великі Грибовичі були утруднені тим, що оригінал заповіту знаходився в сільській раді та певний час вважався втраченим при передачі повноважень органу місцевого самоврядування від Грибовицької сільської ради до Львівської міської ради у зв`язку із утворенням Львівської міської громади, однак на сьогодні є віднайденим.

Із письмового пояснення керівника Релігійної громади УГКЦ в с. Великі Грибовичі від 03.02.2025 року вбачається, що про фактичне укладення заповіту ОСОБА_2 та фізичне його існування йому як керівнику стало відомо від старости с. Великі Грибовичі у лютому 2024 року, який і передав йому копію заповіту ОСОБА_2 (а.с.110).

Із відповіді на адвокатський запит вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровних осіб немає (а.с.111).

Ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Ч. 1 ст. 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як наслідок, судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини.

Водночас відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, яка є незмінною.

Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд розглядає необізнаність особи про складення заповіту на її користь як поважну причину для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, керуючись передусім свободою заповіту як фундаментальним принципом спадкового парова (постанова Верховного Суду від 2 вересня 2020 року, судова справа № 288/1856/18, провадження № 61-3987св20; постанова Верховного Суду від 13 березня 2019 року, судова справа № 656/219/18, провадження № 61-48669св18;постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року, судова справа № 694/1179/17, провадження № 61-40757св18).

Наведені позивачем та встановлені судом в комплексі обставини пропуску Релігійна громада Української греко-католицької церкви в с. Грибовичі Львівського району Львівської області строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , зокрема необізнаність Релігійної громада Української греко-католицької церкви про наявність заповіту від імені ОСОБА_2 , в її користь, є поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, крім того суд враховує, що відповідач шануючи волю її матері викладену у заповіті від 30.01.2020 року, просить суд продовжити позивачу строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Як наслідок суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку, позовні вимоги підлягають задоволенню, позивачу необхідно визначити додатковий строк для прийняття спадщини протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву Релігійної громади Української греко-католицької церкви в с. Великі Грибовичі Львівського району Львівської області - задовольнити.

Визначити Релігійній громаді Українській греко-католицькій церкві в с. Великі Грибовичі Львівського району Львівської області додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали направити учасникам справи- для відома.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 20 лютого 2025 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.