Справа № 634/533/24
Провадження № 2/634/7/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 року

Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Зимовського О.С.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме: визнати за позивачкою ОСОБА_1 , право власності на: 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 43,6 м.кв., з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1033 Га., кадастровий номер :00:020:0091, номер відомостей про речове право 55613221, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 26.06.2024 року, №384466449. Стягнути з ОСОБА_2 , компенсацію 1/2 частини вартості майна - автомобіля ВАЗ - 2115, 2006 року випуску, державний знак НОМЕР_1 в розмірі 41 196 грн. 60 коп.

Визнати за ОСОБА_2 , право власності на: 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 43,6 м.кв., з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1033 Га., кадастровий номер :00:020:0091, номер відомостей про речове право 55613221, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 26.06.2024 року, №384466449. Автомобіль ВАЗ -2115, 2006 року випуску, державний знак НОМЕР_1 . Стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначила, що 12 серпня 2014 року уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №53.

Згідно рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 18 червня 2024 року, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

За час спільного проживання однією сім`єю, за рахунок спільних грошових коштів. 20 липня 2017 року придбали на ім`я ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Сахновщинського районного нотаріального округу Харківської області 20.07.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 939. За спільні кошти облаштовували придбаний житловий будинок, провели ремонт. За спільні кошти придбавали необхідні матеріали, предмети домашнього вжитку.

Крім того, в 2018 році придбали на ім`я ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ 2115, 2006 року випуску, державний знак НОМЕР_1 . Даний автомобіль був придбаний за 2 000 доларів США.

24 червня 2024 року державним реєстратором Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області Герасименко Ю.В. було посвідчено на ім`я відповідача ОСОБА_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,1033 Га. , кадастровий номер :00:020:0091, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , номер відомостей про речове право 5613221, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 26 червня 2024 року, №384466449. Відповідно до Витягу №НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 12 серпня 2024 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 0,1033 Га. , кадастровий номер :00:020:0091, розташована за адресою: АДРЕСА_1 складає 203 780грн. 80коп.

Добровільно здійснити поділ сумісно нажитого майна відповідач ОСОБА_2 , категорично відмовляється, не бажає ділити майно за спільною домовленістю, та стверджує, що все зазначене майно є його особистою власністю. Угоди про поділ спільного майна ми не досягли.

Тому позивач звернулася до суду з позовною заявою про поділ спільного майна.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача Лавров В.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в направленій до суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 12 серпня 2014 року, який було розірвано рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 18 червня 2024 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 92460650 від 20.07.2017 року ОСОБА_2 з 20.07.2017 року на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 43,6 кв.м. з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 липня 2017 року посвідченого приватним нотаріусом Сахновщинського районного нотаріального округу Давиденко О.В., ОСОБА_2 придбав житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 (а.с. 19-21).

Відповідно копії витягу з Державного реєстру речових прав № 384466449 від 26.06.2024 року, земельна ділянка з кадастровим номером :00:020:0091, площею 0,1033 га, зареєстровано право власності ОСОБА_2 .

Згідно копії витягу від 12.08.2024 року № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :00:020:0091 становить 203780,80 грн.

У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно п. 23 Постанову Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами ст.ст. 69-72 СК України.

Згідно п. 23 зазначеної Постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом встановлено, що спірний будинок з надвірними будівлями набуто відповідачем 20 липня 2017 року, земельну ділянку 30.05.2024 року, тобто у період перебування у шлюбі з позивачем, доказів, які б підтверджували факт придбання спірного будинку за особисті кошти, відповідач не надав, у зв`язку з чим вказане майно є спільною сумісною власністю сторін, а тому підлягає поділу між ними, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 41196 грн. грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля, суд зазначає наступне.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина перша, третя статті 12, частина перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Позивачем ОСОБА_1 недоведене належними та допустимими доказами, що спірний автомобіль був придбаний у період шлюбу з відповідачем і відповідно є майном що перебуває у спільній сумісній власності сторін.

Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню документально підтвердженні понесені витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 43,6 м.кв., з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1033 га, кадастровий номер :00:020:0091, номер відомостей про речове право 55613221, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 26.06.2024 року, №384466449;

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 43,6 м.кв., з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1033 Га., кадастровий номер :00:020:0091, номер відомостей про речове право 55613221, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 26.06.2024 року, №384466449.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1280 грн. 47 коп. (одну тисячу двісті вісімдесят гривень 47 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду в тридцяти денний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 14.02.2025 року.

Суддя: