справа № 631/68/15-ц
провадження № 6/631/22/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2025 року селище Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по справі з єдиним унікальним № 631/68/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з заявою про видачу дубліката виконавчого листа по справі з єдиним унікальним № 631/68/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Ознайомившись із вищевказаною заявою та доданими до неї документами, суд прийшов до висновку що заява ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа не відповідає вимогам Цивільного процесуального законодавства України, а тому є підстави для її повернення без розгляду з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 17.4 частини 1 розділу ХIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Однак, обов`язкових вимог щодо форми та змісту заяви про видачу дубліката виконавчого листа, поданої в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, розділом ХIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України не визначено.
Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (частина 9 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України).
Означене положення не конкретизує, про яку саме аналогію йдеться, матеріальну чи процесуальну. Однак, судячи з використаного законодавцем формулювання, це положення закріплює застосування аналогії саме матеріально-правових норм і принципів права (регулювання є функцією матеріального права, яке надає правової форми суспільним відносинам, що складаються до встановлення правових норм, тоді як сама можливість процесуальних дій учасників процесу зумовлена існуванням процесуальної форми судочинства).
Разом з тим, суд вважає, що застосування такої аналогії є необхідним у цьому випадку, оскільки протилежне може спричинити наслідки, що несумісні із завданнями цивільного судочинства та забезпеченням, зокрема, верховенства права (що охоплює, на міркування Венеційської комісії, такі принципи як рівність перед законом, справедливе судочинство, доступ до правосуддя, право викладати в суді свою позицію та обґрунтованість судових рішень) та міжнародних зобов`язань (зокрема, за Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод й практикою Європейського суду з прав людини). Аналогія процесуального закону, таким чином, у цьому випадку покликана врегулювати відносини, що не врегульовані законом, усунути недоліки процесуального закону в інтересах правосуддя.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25 вересня 2015 року за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.
Водночас, загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, скарги, клопотання, заперечення викладені у статті 183 Цивільного процесуального кодексу України.
Положеннями частини 1 статті 183 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:
1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
2) найменування суду, до якого вона подається;
3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;
4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;
5) підстави заяви (клопотання, заперечення);
6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення);
7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.
Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).
З огляду на вищевикладене, проаналізувавши форму та зміст заяви ОСОБА_1 суд встановив, що дана заява не відповідає вимогам, викладеним у частині 1 статті 183 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема у заяві про видачу дубліката виконавчого листа заявником не зазначено назву сторін виконавчого провадження (сторін у справі), підстави для видачі дубліката виконавчого листа з посиланням на докази, якими підтверджується втрата виконавчого листа.
Крім того, відповідно до частини 2 статті 183 Цивільного процесуального кодексу України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
З викладеного вбачається, що цивільним процесуальним законодавством України, зокрема абзацом 2 частини 2 статті 183 Цивільного процесуального кодексу України передбачено обов`язкове долучення до заяви, яка подається на стадії виконання судового рішення, доказів її надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження). Проте, у заяві ОСОБА_1 не зазначено відомостей щодо інших учасників справи та не надано доказів надіслання їм заяви.
Згідно з частиною 4 статті 183 Цивільного процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Вказана норма статті Цивільного процесуального кодексу України є імперативною та не містить положень щодо правомочності суду на залишення заяви без руху.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа без розгляду у силу частини 4 статті 183 Цивільного процесуального кодексу України.
Окрім іншого суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, викладену у пункті 55 рішення від 19 червня 2001 року у справі «Круз проти Польщі» про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.
Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, Цивільний процесуальний кодекс України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання заявником цих вимог та прийнятності заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
У зв`язку з наведеним, повернення заяви про видачу дублікату виконавчого листа не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, заявник має право повторного звернення до суду із відповідною заявою.
На підставі викладеного, керуючись статтею 129-1 Конституції України, статями 1 5, 12, 13, 19, 23, 183, 258, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, підпунктом 17.4 пункту 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд
Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по справі з єдиним унікальним № 631/68/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів повернути заявнику без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя Т. М. Трояновська