Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Годованюк Ю.Р., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, про надання додаткового строку для прийняття спадщини

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (надалі за текстом - відповідач), про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , мати позивача, про що 10 червня 2022 року Виконавчим комітетом Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (актовий запис № 91).

Протягом тривалого часу (з вересня 2021 року) позивач доглядав за свою непрацездатною матір`ю, купував необхідні ліки, продукти, речі та проживав з матір`ю, яка потребувала постійного догляду, в квартирі АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_2 (2/3 частини квартири належали ОСОБА_2 , 1/3 належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав).

Після смерті матері позивач продовжив проживати в квартирі матері, утримує майно та сплачує комунальні послуги.

З огляду на зміни в законодавстві щодо строку на прийняття спадщини, а також те, що ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину, оскільки до та на момент смерті ОСОБА_2 постійно проживав із нею, позивач 10 травня 2023 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чумак Юлії Петрівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 як спадкоємець, який відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) прийняв спадщину.

За результатом розгляду заяви приватним нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини.

У зазначеній постанові також зазначено, що нотаріусом перевірено, що заяву про прийняття спадщини за померлою ніхто не приймав і на момент своєї смерті ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 була зареєстрована одна, що перешкоджає позивачеві отримати свідоцтво про право на спадщину відповідно до правил, визначених порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Враховуючи викладене, позивач з метою захисту своїх прав на спадкове майно, як спадкоємець після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , звертається із даним позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, виходячи із наступного.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 10.09.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

24.09.2024 року від представника відповідача надійшов відзив, у якому останній просив ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства України та розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , мати позивача, про що 10 червня 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, актовий запис № 91 (а.с. 66).

Позивач є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 70).

Як вбачається з матеріалів справи позивач протягом тривалого часу (з вересня 2021 року) доглядав за свою непрацездатною матір`ю, купував необхідні ліки, продукти, речі та проживав з матір`ю, яка потребувала постійного догляду, в квартирі АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_2 (2/3 частини квартири належали ОСОБА_2 , 1/3 належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав), що підтверджується квитанціями які містяться в матеріалах справи (а.с. 17-62).

Як встановлено судом, позивач 10 травня 2023 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чумак Юлії Петрівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 як спадкоємець, який відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України. За результатом розгляду заяви приватним нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини (а.с. 63-65).

Зазначає, що строк на прийняття спадщини ним пропущений з об`єктивних причин через істотні зміни у законодавстві, а отже просив суд надати додатковий строк на прийняття спадщини строком 2 місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 Цивільного Кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 565/1145/17 (Постанова від 26.06.2019 року).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану продовжувався неодноразово та станом на дату подання даного позову строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 271/2024 від 06 травня 2024 року.

28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яку було доповнено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 пунктом 3 наступного змісту: Установити, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 внесено зміни в пункт 3 постанови № 164 від 28 лютого 2022 року та викладено його в наступній редакції:

"Установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини".

У подальшому, пункт 3 Постанови Кабінету Міністрів України було виключено.

В справі № 676/47/21 Верховний Суд прийшов до висновку, що пункт 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому взагалі не підлягає застосуванню.

Судом встановлено, що причинами пропуску строку для прийняття спадщини є те що позивач не має юридичної освіти та перебував у розпачі після смерті матері, не відслідкував подальші зміни у законодавстві та був впевнений у тому, що для прийняття спадщини відповідно до норм законодавства в нього є більше 6 місяців, у тому числі, у зв`язку із тим, що на день смерті він проживав із матір`ю.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини та наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Відтак, оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім є строк два місяці з моменту набрання законної сили цим рішенням.

Керуючись ст. ст. 13, 19, 77, 81-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, про надання додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити;

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач - Київська міська рада (місцезнаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, );

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК