Справа № 466/9275/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 лютого 2025 року м.Львів
Шевченківський районний суд м.Львова
у складі : головуючого судді Білінської Г.Б.
при секретарі Ханас С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дзьобко В.О. про стягнення витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
у с т а н о в и в
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП .
18 грудня 2024 року позивачі подали заяву про зменшення позовних вимог - просять стягнути з відповідача моральну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в розмірах:
Подану сторонами до суду заяву про затвердження мирової угоди від 18.12.2024 року відповідач просив вважати неподаною.
Ухвалою суду від 09.01.2025 р. закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд на 17.01.2025 року.
Рішенням суду від 17.01.2025 р. позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задоволено - стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 20 000 /двадцять тисяч / грн. заподіяної моральної шкоди . У задоволенні решти вимог відмовлено.

Представник відповідача подав до суду заяву про стягнення із позивача вартості наданої правової допомоги в розмірі 29000 грн.

У судове засіданнясторони не з`явились, представник відповідача направив заяву, у якій просить проводити судове засідання без його участі.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що слід ухвалити додаткове рішення, у зв`язку з наступним.

За правилами п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. (ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правову допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Ч.3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що при встановленні розміру гонорару, адвокатом враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У Постанові ВС від від 07.09.2020 р. у справі №810/873/17 висловлена правова позиція про те, що правова допомога є багатоаспектною ,різною за змістом, обсягом і формами, може включати консультації, роз`яснення,складання позовів ,звернень, здійснення представництва, зокрема і в судах . Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах,визначених нею,незалежно від характеруправовідносин особи із іншими суб`єктами права. Однак, склад та розмір витрат,пов`язаних іх оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову.

До заяви долучено копію Додатку до Договору про надання правової допомоги від 27.09.2024 р., Детальний Акт наданих послуг від 24.12.2024 р., у якому зазначається кількість та вартість кожної із наданих послуг та квитанції про оплату послуг позивачем.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).

Колегія судців відзначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Рішенням суду від 17.01.2025 р. позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задоволено- стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 20 000 /двадцять тисяч / грн. заподіяної моральної шкоди .

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення прийнято на підставі об`єктивної оцінки наданих доказів з боку позивача. Докази, які би були покладені в основу рішення про зменшення суми морального відшкодування в користь позивача, представником відповідача не подавались.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку, що заява про стягнення витрат на правову допомогу в користь відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 133,137,141, 247, ЦПК України, суд,-

у х в а л и в

у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дзьобко В.О. про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Суддя Г. Б. Білінська