Справа №295/885/25
УХВАЛА>

про відмову у видачі судового наказу

24.02.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

вирішуючи питання про видачу судового наказу за заявою

ОСОБА_1

про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до Богунського районного суду м. Житомира із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання зави та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.п. 4, 5 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, в тому числі, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, крім іншого, документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2012, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

За правилами ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, норми Сімейного кодексу України право на отримання аліментів на утримання дитини пов`язують з проживанням дитини з особою, яка звертається з питанням стягнення аліментів.

Згідно з копіями довідок про реєстрацію місця проживання особи, які видані управлінням ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради, місце проживання стягувача ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Дані щодо зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_2 підтверджуються також відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 19.02.2025.

Отже, місце проживання сторін зареєстроване за однією адресою.

До заяви ОСОБА_1 не долучила копії всіх документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, зокрема, не долучені копії документів, які підтверджують, що малолітня дитина, на утримання якої заявник просить стягнути аліменти, проживає саме з нею.

Таким чином, у суду відсутня можливість на підставі документів, долучених до заяви про видачу судового наказу, встановити, що дитина, на утримання якої заявник просить стягувати аліменти, проживає разом з нею (рішення органу опіки та піклування, рішення суду, довідки з місця проживання, акт обстеження умов проживання тощо).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи, що заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, суд вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 163, 165 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова