Провадження №2/523/788/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2025 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Бузовського В. В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №16, в м. Одесі в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до Одеської міської ради (ЄДРПОУ 26597691, місцезнаходження за адресою: пл.Думська, буд.1, м.Одеса) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, в саме на кв. АДРЕСА_2 . За життя чоловік заповіт не залишив. При зверненні до нотаріальної контори, позивачці було роз`яснено про те, що нею пропущений строк, встановлений законом на прийняття спадщини. У встановлений законом строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори через те, що її чоловік трагічно загину через, що в неї тривалий час був нервовий зрив, в зв`язку з чим посилаючись на ч. 3 ст. 1272 ЦК України просить надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивачка в судовому засіданні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином (а.с. 33, 34) причини неявки не повідомив, відзив на позов не подавав.

Рішення ухвалено за відсутності учасників справи

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, заповіт не залишив. ОСОБА_1 яка є дружиною померлого, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 8), звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва було відмовлено, оскільки нею пропущений строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Посилання позивачки на ст. 1272 ЦК України є помилковим, оскільки спадкодавець помер в 1995 році, отже виниклі правовідносини регулюються ЦК України в редакції 1963 року (із доповненнями і змінами), який був чинний на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 525 ЦК України (1963р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 529 ЦК України (1963р.) визначено, що при спадкоємсві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Згідно до ч.ч. 1-2 ст. 549 ЦК України (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як визначено ч. 1 ст. 550 ЦК України (1963р.) строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи позивачкою не доведено та не надано жодного доказу, а судом не встановлено поважної причини, які б унеможливлювали подати заву про прийняття спадщини або звернутися до суду протягом 30-ти років після смерті спадкодавця.

Також судом не прийнято до уваги посилання позивачки про намір прийняти спадщину, а саме нерухоме майно кв. АДРЕСА_2 , оскільки спадкодавець ніколи не був власником зазначеної квартири, а отримав лише ордер, який не є правовстановлюючим документом, а є підставою для вселення та проживання його та членів його сім`ї зазначених в ордері. Квартира, про яку зазначає ОСОБА_1 , була приватизована в 2001 році в рівних частках ОСОБА_1 , та її синами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 , задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст. 525, 529, 549, 550 ЦК України (1963р.), керуючись ст. ст. 12, 13, 95, 263-265, 353, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до Одеської міської ради (ЄДРПОУ 26597691, місцезнаходження за адресою: пл.Думська, буд.1, м.Одеса) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: