РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/5061/24

Провадження № 22-ц/4815/163/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

13 березня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_1 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2020 року, з 1/4 (однієї четвертої) частки до 1/6 (однієї шостої) частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначав, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки проживає разом із ОСОБА_5 у цивільному шлюбі без реєстрації та на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та непрацездатний батько, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Він витрачає значну суму коштів на продукти харчування, одяг, взуття, памперси, іграшки, комунальні послуги. Також, він на постійній основі фінансово допомагає батькові, оскільки після проведеного оперативного втручання, він потребує реабілітації та систематичної фінансової допомоги. Оскільки його донька ОСОБА_9 не досягла навіть однорічного віку, його цивільна дружина повністю позбавлена можливості працювати.

Стягнутий судовим наказом розмір аліментів (1/4 його доходу в місяць) є надмірним та ставить його у скрутне матеріальне становище, фактично позбавляє його засобів для власного існування. Натомість, він готовий сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частину свого доходу щомісячно, а саме 7000 - 8000 грн., оскільки стабільно отримує заробітну плату в розмірі 47 000 грн., що не є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і буде співмірним та справедливим по відношенню до його матеріального становища та забезпечення інтересів його нової дружини, двох неповнолітніх дітей та непрацездатного батька. Також зауважує, що утримання дитини є рівним обов`язком матері та батька дитини, а тому утримувати доньку також повинна і відповідачка.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2024 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 грудня 2020 року, з 1/4 (однієї четвертої) частки до 1/6 (однієї шостої) частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги покращений матеріальний стан позивача: придбання ОСОБА_2 автомобіля 09.06.2022 року орієнтовною вартістю 17000-20000 доларів США, отримання ОСОБА_2 39849,31 грн. соціальних виплат, аліменти з яких не стягуються, отримання доходу 2241663,44 грн. за місцем служби, з половини даного доходу аліменти не стягуються (довідка про доходи, а.с.173)., відпочинок закордоном 14 днів (а.с. 128),

придбання 18.08.2023 року квартири у новобудові за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 31,2 кв.м. (а.с. 91-93); користування пільгами на оплату комунальних послуг як учасник бойових дій.

Також не враховано, що відповідно до ч.2 ст.21, ст.180 СК України, будь-яких обов`язків щодо утримання ОСОБА_5 у ОСОБА_2 немає.

Помилковим є висновок суду першої інстанції, де суд керується розміром стягнутих аліментів в сумі 11657,69 грн. та зазначає, що аліменти в розмірі 9654,40 грн. будуть більш як достатніми для утримання дитини відповідного віку.

Згідно ст. 192 СК України, стягнута з позивача сума аліментів не є підставою для зменшення розміру аліментів. Аліменти стягуються в частці від доходу ОСОБА_2 , тому безпідставним є розрахунок судом конкретних сум аліментів, які стягуються з позивача, оскільки вони залежать виключно від його доходу.

Судом першої інстанції не враховано, не досліджено, що аліменти із позивача вираховуються не з усіх видів заробітку щомісячно. Так, із 57926,40 грн. грошового забезпечення позивачу щомісячно компенсується ПДФО в розмірі 10426,75 грн. з яких аліменти не стягуються. Довідка про доходи на а.с. 175 не відображає дану інформацію, яка підтверджена довідкою про доходи на а.с. 173..

При розрахунках зменшеного розміру аліментів 1/6 частки судом, також дані обставини не враховані, оскільки 1/6 частина становитиме лише 7771,79 грн. (57926,40-11295,65 (компенсоване ПДФО військовий збір)) : 6 = 7771,79), що є дуже значним зменшенням розміру аліментів.

Також, із досліджуваної судом довідки (а.с. 175) вбачається, що в серпні 2024 року позивач отримав доходу 72456,60 грн., з яких аліменти стягнуто лише 11683,89 грн., що становить не 1/4 частину його заробітку, а 1/7 частку. Отримання позивачем інших постійних виплат, з яких не стягуються аліменти призводить до сплати ним лише 1/7 частини свого заробітку, що не може бути зменшенням його доходу та неможливістю сплати аліментів у встановленому розмірі.

Довідка про доходи від 13 вересня 2024 року №17/402 (а.с. 175), на яку посилається суд, не може бути належним і допустимим доказом у справі, так як невідомо звідки з`явилася в матеріалах справи. Клопотань про її долучення до матеріалів справи та підтвердження направлення мені копії такого письмового доказу в матеріалах справи немає.

12 вересня 2024 року закрито підготовче провадження по справі, що виключає можливість прийняття довідки, виданої після цього 13 вересня 2024 року без відповідних клопотань, що є порушенням судом норм процесуального права.

Вказана довідка не відповідає дійсності.

З копії довідки Служби безпеки України про доходи ОСОБА_2 за період з 01.11.2020 року по 30.06.2024 року (а.с. 167-170, 173), вбачається, що при призначенні судом аліментів із 18.11.2020 року у мінімальному розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу на дитину, заробіток позивача складав 29615,48 грн. (а.с. 173). Станом на день винесення рішення заробіток позивача складає 57926,40 грн. та 72456,60 грн. за серпень 2024 року (а.с. 175). Викладене свідчить лише про збільшення заробітку майже удвічі, а не про погіршення матеріального стану.

Судом першої інстанції, не враховано що позивач являється військовослужбовцем та отримує не лише заробітну плату, а отримує грошове забезпечення, надбавки, премії, додаткові винагороди, з яких аліменти не стягуються.

Зазначає, що ОСОБА_2 не проживає разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як він стверджує довідкою (а.с.12) та не утримує доньку від іншого шлюбу.

Вказує, що судом прийнято рішення без офіційної довідки про доходи позивача за місцем служби за весь період сплати аліментів, що унеможливлює вирішення справи по суті.

Представник ОСОБА_2 адвокат Протопович А.Р. у відзиві на апеляційну скаргу заперечує викладені у ній доводи. Зазначає, що існуючим розміром аліментів порушуються права його дитини від іншого шлюбу ОСОБА_6 2024 р.н.

Починаючи з 2024 року збільшились витрати на утримання сім`ї: дитини та дружини, яка перебуває у декретній відпустціі, а також хворого батька, який є інвалідом 2 групи. У зв`язку з цим виникли борги перед банком та надавачами комунальних послуг, а для закриття потреб довелось відчужити автомобіль.

Вказує, що станом на січень 2025 року на утримання дитини перераховується сума, що перевищує 4 розміри прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

З врахуванням принципу рівності обов`язків батьків по утриманню дитини стверджує, що загальну сума на утримання дитини має становити 23314 гривень (з часткою відповідачки), тобто у 8 разів перевищує мінімальний прожитковий мінімум. Разом з цим відповідач не надає доказів витрат на дитину.

З моменту стягнення аліментів ОСОБА_1 офіційно не працює, проте набула у власність нерухомість, автомобіль та утримує таке майно.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду від 17 травня 2021 року розірвано.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Судовим наказом Рівненського міського суду від 02 грудня 2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).

З розрахунку № 142781 від 16.05.2024 року вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.04.2024 року відсутня за ОСОБА_2 (а.с. 77 ).

Згідно довідки № 238 від 10 червня 2024 року, виданої ОСОБА_2 вбачається, що у період з 2022 року по 2024 рік його доньці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , учениці Рівненського ліцею № 15 Рівненської міської ради дійсно надавалося пільгове харчування за бюджетні кошти, за пільгою учасника бойових дій (а.с. 78 ).

Позивач стверджує, що на даний час перебуває у цивільному шлюбі без його реєстрації з ОСОБА_5 з якою мають дитину, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та разом з її сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають у житловому приміщенні АДРЕСА_2 (а.с. 8,12).

Покликання ОСОБА_2 , що на його утриманні перебуває син дружини від першого шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не заслуговує на увагу, оскільки утримання цієї дитини не є його обов`язком, який лежить саме на батьках цієї дитини. Добровільне його утримання ОСОБА_2 , не може впливати на розмір отримуваних аліментів ОСОБА_4 ..

З інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 377486139 від 07.05.2024 року ОСОБА_2 є власником квартир: за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 91-95 ).

Відповідно до витягу з наявною у базі даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України або виїхали з такої території" інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 01.01.2020 року по 17.07.2024 року громадянином України ОСОБА_11 було здійснено виїзд 16.10.2021 року і в`їзд 29.10.2021 року (а.с. 128).

Згідно наданої Головним Управлінням ДПС у Рівненській області інформації на виконання вимог ухвали суду від 05 липня 2024 року вбачається інформація про доходи громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_8 за період з 4 кварталу 2020 року по 1 квартал 2024, яка відображена у відомостях з ДРФО в додатку (а.с. 130-135 ).

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання вимог ухвали суду від 05.07.2024 року повідомлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на обліку в Головному управлінні фонду України в м. Києві не перебуває, пенсії не отримує (а.с. 151).

Згідно посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_8 , батько позивача є інвалідом війни (а.с. 68 ).

Щодо покликання ОСОБА_2 про перебування на його утриманні його батька ОСОБА_8 , то слід зазначити, що ця обставина не знайшла свого підтвердження по справі, оскільки доказів того, що позивач надає матеріальну допомогу батьку, та він потребує такої допомоги за станом здоров`я чи низьким рівнем доходу, позивачем також не надано. Згідно інформації з ДПС ОСОБА_8 має достатні доходи.(а.с. 130-135).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 , що видана УСБУ в Рівненській області від 13.09.2024 року ОСОБА_2 проходить службу УСБУ в Рівненській області та отримав дохід за період з березня 2024 року по серпень 2024 року у загальному розмірі 362 088 грн. 60 коп., сплачені аліменти 69 972 грн. 34 коп. (а.с. 175).

Однак ця довідка від 13.09.2024 року долучена позивачем до матеріалів справи в позапроцесуальний спосіб, після закриття підготовчого засідання 12 вересня 2024 року, тому не може бути взята до уваги, оскільки не є належним та допустимим доказом.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду від 03 липня 2024 року у справі №552/2073/23 зазначено, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилась в іншому шлюбі, та дружину, яка перебуває у декретній відпустці, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від попереднього шлюбу з та суперечитиме її інтересам. Також судом зазначено про відсутність підстав для задоволення позову про зменшення розміру аліментів без підтвердження позивачем належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, а зміна сімейного стану позивача народження другої дитини у іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2024 року у справі № 591/6388/22, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20, від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Наведені вище та проаналізовані колегією суддів докази по справі вказують на те, що матеріальний стан позивача за час стягнення з нього аліментів не погіршився, а навпаки й покращився, що виразилось в підвищенні матеріального забезпечення за місцем служби, придбання ним авто та нерухомості, виїзд за кордон на відпочинок.

Зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів (ВС/КЦС у справі № 565/2071/19 від 16 вересня 2020 р.)

Тобто, в даній справі у позивача ОСОБА_2 відсутні достатні підстави для задоволення заяленої вимоги про зменшення розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 274, 367, 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2024 рокускасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 24 лютого 2025 року.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Шимків С.С.