провадження № 22-ц/824/4942/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Надточий К.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 08 липня 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнівського районного управління юстиції у Рівненській області за актовим записом № 33.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 липня 2003 року сторони уклали шлюб. Спільних дітей у подружжя немає. Зазначає, що через деякий час спільного проживання у подружжя з`явились різні погляди на життя, сторони перестали розуміти один одного, у них зникло почуття любові. Наразі подружжя разом не проживає, шлюбні відносини між подружжям припинились. Всі зусилля щодо знаходження компромісу між сторонами не дали жодних результатів, тому позивач вважає, що збереження сім`ї та примирення подружжя неможливе. Шлюб носить на цей час формальний характер.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить визнати нечинним рішення Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/17210/24 від 01 листопада 2024 року та винести ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що сторони тривалий час перебувають у шлюбі. Наразі сторони примирилися, проживають разом однією сім`єю та ведуть спільне господарство. Після усвідомлення того, що судом першої інстанції винесено рішення про розірвання шлюбу вони прийшли до спільної згоди, що не мають бажання розривати шлюб, адже почуття любові та взаємоповаги залишилося, хочуть надалі залишатися подружжям. Всі непорозуміння, які виникали зникли після тривалих розмов між сторонами. А тому, виникла необхідність рішення Дарницького районного суду м. Києва по справі №753/17210/24 від 01 листопада 2024 року визнати нечинним, та винести ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заяви, дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частиною1 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 2 даної статті визначено, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Аналіз заяви позивача про відмову від позову, свідчить про те, що така заява відповідає вимогам статті 206 ЦПК України.

Положеннями статті 373 ЦПК України визначено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття відмови ОСОБА_1 від позовних вимог до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, із одночасним визнанням нечинним рішення суду першої інстанції та закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 206, 373, 374, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Визнати нечинним заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2024 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.