УХВАЛА

Справа № 684/597/24

Провадження № 2-др/684/4/25

24 лютого 2025 року селище Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.,

за участі секретаря с/з Гонти Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву позивача ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Безсмертним Сергієм Миколайовичем, про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно стягнутих коштів,

в с т а н о в и в:

В провадженні Старосинявського районного суду Хмельницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно стягнутих коштів.

Рішенням Старосинявського районного суду від 30 січня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано виконавчий напис, вчинений 28 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за номером 54876 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості, таким, що не підлягає виконанню, стягнено з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 , безпідставно стягнуті за виконавчим написом грошові кошти в розмірі 41355,00 грн. Під час ухваленні рішення у даній справі вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме стягнено на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору, у задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

03 лютого 2025 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення по даній справі щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн., згідно якої представник позивача просив стягнути з відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 грн. В обґрунтування понесених судових витрат представник надав копію договору про надання правничої допомоги від 14 липня 2024 року, копію акту виконаних робіт від 31 грудня 2024 року, згідно якого розмір послуг адвоката складає 5500 грн, копію додатку до Договору про надання правової допомоги від 14 жовтня 2024 року, копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 14 жовтня 2024 року на суму 5500 грн. Копію вказаної заяви із доказами представником позивача направлено відповідачу.

Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2025 року вказана заява була прийнята до розгляду та призначено судове засідання.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду заяви стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, однак їх неприбуття не перешкоджає розгляду заяви.

За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України).

Згідно з частинами 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Прийняття додаткового судового рішення за юридичною природою є засобом доповнення вже ухваленого судового рішення у разі, зокрема, невирішених питань про стягнення судових витрат.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно вимог ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у позові на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до приписів ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналіз наведених процесуальних норм дає підстави зробити висновок, що підставою для вирішення питання про розподіл судових витрат є подання стороною відповідної заяви до закінчення судових дебатів у справі, а сторона, яка бажає надати докази понесення нею судових витрат після судових дебатів, повинна до закінчення судових дебатів зробити заяву про це.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 зауважив, що для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм. З урахуванням цього принципу: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі №346/2744/21.

Разом з тим, представник позивача адвокат Безсмертний С.М. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення 03 лютого 2025 року та до заяви додав докази понесених судових витрат позивача (копію договору про надання правничої допомоги від 14 липня 2024 року, копію акту виконаних робіт від 31 грудня 2024 року, копію додатку до Договору про надання правової допомоги від 14 жовтня 2024 року, копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 14 жовтня 2024 року на суму 5500 грн.), однак подана заява не містить жодного обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до прийняття рішення у справі. При цьому, всі ці докази були наявні у сторони позивача 14 січня 2024 року та 31 грудня 2024 року, тоді як розгляд справи був призначений на 08 січня 2025 року та 30 січня 2025 року.

При цьому, в матеріалах справи відсутня заява сторони позивача про те, що докази понесення судових витрат буде надано протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення відповідно положень ч.8 ст.141 ЦПК України.

Відповідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом встановлено, що рішенням Старосинявського районного суду від 30 січня 2025 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно стягнутих коштів задоволено.

Даним рішенням судом вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме стягнено на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору, а у задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено. Відмову у відшкодуванні таких витрат судом обґрунтовано відсутністю доказів щодо таких витрат, а саме документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що представником позивача не наведеного жодного обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат на правничу допомогу, до прийняття рішення у справі, а також те, що рішенням суду від 30 січня 2025 року вирішено питання про судові витрати у справі, в тому числі у витрати на правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі.

Таким чином, у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу необхідно відмовити

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 246, 260, 270 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 , поданої її представником - адвокатом Безсмертним Сергієм Миколайовичем, про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 12 березня 2000 року Старосинявським РВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», Код , місцезнаходження: бульвар Верховної Ради, буд.34, офіс 511 м. Київ 02094.

Повна ухвала суду складена 24 лютого 2025 року.

Головуюча суддя Галиш І.Б.