Справа №279/4543/24 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н.Я.
Категорія 36 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

10 лютого 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Григорусь Н.Й., Шевчук А.М.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про ухвалення додаткового рішення

у цивільній справі №279/4543/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернулося до суду з вищезазначеною заявою та просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 687,47 грн. за період з 01.02.2024 по 31.05.2024 та судовий збір.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 липня 2024 року у видачі судового наказу відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 апеляційну скаргу ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» задоволено. Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 липня 2024 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

06 січня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» подало до суду заяву про ухвалення додаткового, в якій просило вирішити питання про розподіл судових витрат за подання апеляційної скарги в розмірі 2422,40 грн. Заява обґрунтована тим, що 14 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу товариства, але не вирішив питання про судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про вирішення питання розподілу судових витрат не підлягає до задоволення з наступних причин.

Відповідно до пункту третього частини першої ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання (перше речення частини четвертої ст. 270 ЦПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що у липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 687,47 грн за період із 01 лютого 2024 року по 31 травня 2024 року.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 липня 2024 року у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовлено на підставі п.1 частини першої ст. 165 ЦПК України.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» подало на неї апеляційну скаргу.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» задоволена. Ухвала Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 липня 2024 року скасована, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

У наведеній правовій нормі міститься виключний перелік умов, за наявності яких суд може ухвалити додаткове рішення. Тлумачення ч. ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що головне значення додаткового рішення полягає у забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом внаслідок неналежного виконання вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК України. У підпунктах б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням наведеного, належить зробити висновок, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи.

Тобто, якщо апеляційна інстанція, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює судове рішення про скасування судового рішення та приймає нове рішення або змінює судове рішення повністю або частково (стаття 376 ЦПК України), цей суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Якщо суд апеляційної інстанції скасував судове рішення (ухвалу), що перешкоджає подальшому провадженню у справі або постановлено будь-яке інше судове рішення, крім передбаченого статтею 376 ЦПК України, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Суд апеляційної інстанції скасував оскаржувану ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 липня 2024 року, яка перешкоджала подальшому провадженню у справі, та передав справу до цього суду для продовження розгляду. Апеляційний суд не приймав рішення про зміну оскарженого рішення чи прийняття нового рішення. Тому, відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України апеляційний суд не змінює розподіл судових витрат.

Відтак, вирішення питання про розподіл судових витрат повинен здійснити суд, який ухвалить остаточне рішення у справі.

Аналогічна позиція наведена Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року (справа №753/1534/16-ц).

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що за результатами розгляду заяви ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» належить постановити ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення про вирішення питання розподілу судових витрат, які були понесені скаржником при розгляді апеляційної скарги на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 липня 2024 року.

За приписами ст. 270 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення.

Керуючись ст. 259, 270, 381, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №279/4543/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Житомирської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2025 року.

Головуючий Судді