Справа № 488/4153/24
Провадження № 6/487/86/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Лагода А.А., за участю секретаря судового засідання Мамчур К.Е. в м. Миколаєві, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Бердар Сергія Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», про розстрочення виконання рішення про стягнення боргу за договором про надання кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2024 представник заявника звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду від 03.12.2024 по справі №488/3214/23 яким зобов`язано сплатити на користь ТОВ «Алекскредит» борг за кредитним договором №2965013 від 01.12.2019 у розмірі 12000,00грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 674,94грн., постановою Миколаївського апеляційного суду рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.12.2024 скасовано, та постановлено стягнути на користь ТОВ «Алекскредит» борг в сумі 53828,21грн., 3028,00грн. судовий збір та 2817,80грн. судовий збір за апеляційний розгляд.

Заява мотивована тим, що відповідачка була змушена залишити своє постійне місце проживання у м. Миколаєві через воєнні дії, що значно ускладнило її матеріальний стан. ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщена особа, винаймає житло у м. Львові, що є суттєвим фінансовим навантаженням для неї. Окрім того, відповідачка несе регулярні витрати на догляд та виховання своєї малолітньої дитини. Водночас заробітна плата відповідачки на посаді адміністратора у ФОП ОСОБА_2 , який надає послуги з організації міжнародних перевезень, становить тільки 8 000 грн.

Загальна сума, що підлягає стягненню згідно постанови Миколаївського апеляційного суду складає 59 674,01 грн. З огляду на вищезазначені обставини така сума коштів є завідомо непомірною для відповідачки, а її повна негайна сплата призведе до критичного погіршення матеріального становища відповідачки та її дитини.

18.02.2025 представник ТОВ «Алекскредит» звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі за наявними в справі матеріалами. Заперечень щодо заяви не надходило.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, представник заявника надав заяву про підтримання заяви та її розгляд без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про задоволення заяви в зв`язку з наступним.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст.18 ЦПК України,судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами.

Однак, чинний ЦПК України надає сторонам право на звернення до суду із заявою про розстрочення виконання рішення.

Судом встановлено, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 05.02.2025 рішення Заводського районного суду від 03.12.2024 скасовано та прийнято нове про стягнення на користь ТОВ «Алекскредит» борг в сумі 53828,21грн., 3028,00грн. судовий збір та 2817,80грн. судовий збір за апеляційний розгляд.

Заявник ОСОБА_1 має на утриманні сина ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ), є переселенцем та фактично мешкає у м. Львів, має дохід в сумі 8000,00грн.

Розстрочка, виходячи з положень вказаної статті - це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом, тобто це розподіл виконання рішення на частини, що підлягають виконанню протягом певного періоду часу або через певні періоди часу, що призводять до перенесення строку виконання рішення на пізніші періоди, зокрема, полягає в розподілі належних до сплати сум платежу на певні частини із встановленням конкретного строку для виконання кожної з визначених частин рішення.

При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення суд виходить з міркувань доцільності та об`єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для розстрочки виконання рішення суд не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, розстрочка має бути компромісом між заінтересованими сторонами.

Згідно ч. 1, 3 -5 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням,а також суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи-тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Саме такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2019 року у справі № 2-54/08.

Законодавство України не містить вичерпного переліку обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, на підставі яких суд може прийняти рішення про надання відстрочки.

Тобто, перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у національному законодавстві є нечітким. Обмеження стосовно можливого та допустимого строку відстрочки виконання остаточного рішення у законі відсутнє.

Отже, суд, який прийняв рішення, має широкі дискреційні повноваження щодо підстав та строку для відстрочки виконання рішення, і у кожному конкретному випадку за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази і вирішує питання про наявність чи відсутність обставин для вчинення таких процесуальних дій.

Відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення.

При зверненні до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду заявник посилався на важке матеріальне становище.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази суд приходить до висновку, що у зв`язку з вищевикладеним, враховуючи обставини, зумовлені фінансовим становищем заявника, наявність об`єктивних даних, які перешкоджають виконанню рішення суду з поважних причин, відсутність даних щодо ухилення боржника від виконання даного рішення, суд дійшов висновку, що заява про розстрочення виконання рішення суду підлягає до задоволення та належить розстрочити виконання рішення суду строком на дванадцять місяців щомісячними платежами по 4972,83грн.

Частиною 7 ст. 435 ЦПК України встановлено, що про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Враховуючи викладене та доводи заявника, викладені у заяві про розстрочення виконання рішення суду, а також враховуючи додані до вказаної заяви докази щодо її матеріального стану, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданої заяви про розстрочення виконання рішення суду строком на 12 місяців.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.1-13, 77-83, 89, 95, 260-263, 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 адвоката Бердар Сергія Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», про розстрочення виконання рішення про стягнення боргу за договором про надання кредиту задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.12.2024 по справі № 488/4153/24 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованості за договором про надання кредиту в сумі 59674,01 грн. з ОСОБА_1 , терміном на 12 (дванадцять) місяців, з дня набрання законної сили цієї ухвали суду, шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі по 4972,83 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.А. Лагода