Номер провадження: 22-ц/813/3796/25
Справа № 507/1589/23
Головуючий у першій інстанції Дармакука Т. П.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

перевіривши, в порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження апеляційну скаргу Фермерського господарства «Гранат» на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 08.08.2024 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Гранат», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фермерське господарство «Каскад-ЮГ» про визнання відсутнім права оренди,

встановив:

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 08.08.2024 позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Гранат», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фермерське господарство «Каскад-ЮГ» про визнання відсутнім права оренди - задоволено.

Повний текст судового рішення складено 09.08.2024.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 06.09.2024 ФГ «Гранат» подало апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду від 09.10.2024 була залишена без руху у зв`язку із несплатою судового збору, та в подальшому повернута скаржнику у зв`язку з неусуненням зазначених недоліків.

26.12.2024 ФГ «Гранат», через канцелярію суду першої інстанції, повторно подало апеляційну скаргу на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 08.08.2024, в якій заявило клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Любашівського районного суду Одеської області від 08.08.2024. Клопотання обґрунтоване тим, що процесуальний строк на звернення до суду був пропущений з поважних причин та пов`язаний з запровадженим воєнним станом, повідомленням у пресі про загрозу ракетних обстрілів, повітряними тривогами.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Проте, вищезазначена апеляційна скарга, ухвалою апеляційного суду від 13.01.2025 була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме, при подачі апеляційної скарги не було сплачено судовий збір.

У відповідності до ч.2 ст.185 ЦПК України, апелянту надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

17.01.2025 в електронній формі через підсистему «Електронний суд» і «Електронний кабінет», ФГ «Гранат» подало до суду заяву про виконання ухвали апеляційного суду від 13.01.2025, до якої долучило квитанцію про сплату судового збору.

В ході перевірки доводів клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження судом також встановлено, що причини, якими мотивується скаржник є такими, що не заслуговують на увагу та визнані судом неповажними, тому ухвалою суду від 27.01.2025 продовжено ФГ «Гранат» процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме, запропоновано скаржнику подати до суду заяву про поновлення строку на подачу апеляційної скарги з зазначенням належних (поважних) підстав пропуску такого строку, враховуючи резюмовані судом обставини та факт невжиття скаржником відповідних заходів з дня отримання копії ухвали суду від 09.10.2024 про залишення його апеляційної скарги без руху в період з 09.10.2024 по 06.12.2024, тобто протягом близько двох місяців.

На виконання вимог ухвали суду ФГ «Гранат», 31.01.2025 засобами електронного зв`язку, подало до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій на обґрунтування поважності причин пропущення строку на оскарження судового рішення, зазначає, що ухвали Одеського апеляційного суду надсилались скаржнику засобами електронного зв`язку, однак зі значними перебоями електрики, які у сільській місцевості були по декілька годин, отримати своєчасно ухвали суду засобами електронного зв`язку не було можливості, іншими видами зв`язку ФГ «Гранат» про рух справи не повідомлялось.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку, що наведені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду є неповажними з наступних причин.

Учасники справи мають право оскаржити судові рішення у встановленому порядку, зокрема з додержанням встановленого Цивільним процесуальним кодексом України строку. При цьому, процесуальним законом передбачено можливість поновлення пропущеного строку у разі його пропуску з поважних причин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії на виконання вимог процесуального закону.

Суд зазначає, що, не можуть враховуватися поважними посилання скаржника, як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження: відключення світла у сільській місцевості по декілька годин на добу унеможливили своєчасне отримання ухвали апеляційного суду в електронній формі, запровадження воєнного стану, повідомленням у пресі про загрозу ракетних обстрілів, повітряні тривоги.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення (продовження) процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення (продовження) такого строку.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Зазначене відповідає висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, ФГ «Гранат» мало можливість цікавитися рухом справи, за допомогою засобів поштового та електронного зв`язку тощо. Жодних доказів на підтвердження викладених обставин які унеможливили своєчасне отримання ухвали апеляційного суду не надає, а тому суд не може враховувати причини пропуску строку на апеляційне оскарження як поважні.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Отже, інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, та підтверджували наявність у апелянта об`єктивних, непереборних, істотних перешкод для звернення з апеляційною скаргою, у встановлені ст. 354 ЦПК України строки, заявником не наведено.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, наведені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави пропуску такого строку не є поважними.

З аналізу змісту частини другої статті 358 ЦПК України у поєднанні з положеннями статті 354 ЦПК України вбачається, що у цих нормах законодавцем встановлено правила судової процедури щодо поновлення процесуального строку за наявності поважних причин його пропуску та процесуальну заборону й обмеження щодо такого поновлення у разі визнання судом неповажними наведених скаржником підстав для поновлення строку.

Виключних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України, заявник не наводить та жодним доказом такі підстави не підтверджує.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, §53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

З огляду на вищевикладене, враховуючи необхідність забезпечення розумних строків розгляду справи, а також те, що скаржник не виконував належним чином свої обов`язки, передбачені ст. 43 ЦПК України, не проявляв необхідної зацікавленості у розгляді справи в якій є учасником, а також приймаючи до уваги висновки ЄСПЛ та враховуючи, що ФГ «Гранат» не навело інших поважних причин пропуску строку та не надало доказів на їх підтвердження, колегія суддів вважає за необхідне застосувати положення п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України та відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 185, 357, 358 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Гранат» на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 08.08.2024.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева