РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року

м. Рівне

Справа № 570/141/24

Провадження № 22-ц/4815/73/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання : Хлуд І.П.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , АТ "СГ «ТАС" (приватне),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Захожого С.А. на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 30 вересня 2024 року, постановлену в складі судді Красовського О.О., повний текст ухвали складений 30.09.2024 року, у справі № 570/141/24,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , АТ "СГ «ТАС" (приватне), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки .

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 30 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , АТ "СГ «ТАС" (приватне), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає ухвалу суду першої інстанції такою, що суперечить положенням процесуального закону, а тому підлягає скасуванню. Посилається на те, що судом не враховано, що матеріали справи не містять належних доказів про повідомлення позивача про судові засідання, оскільки він перебуває у Республіці Чехія та не може з`являтися у судові засідання.

Відзив не надходив.

Перед початком судового засідання позивач та його представник подали заяви про відкладення судового засідання на іншу дату у зв`язку із хворобою.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18 вказано, що "якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні."

Враховуючи, що апелянт реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи у відсутностіпозивача та його представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Встановлено, що ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 26.01.2024 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 11.03.2024 р.

Справа до розгляду призначалась неодноразово було призначено шість судових засідань в тому числі на 22.08.2024 та 30.09. 2024 року.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник без поважних причин повторно не з`явилися в судове засідання будучи належним чином повідомлений та від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (частина п`ята статті 130 ЦПК України).

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (частина перша статті 131 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (постанови Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 643/856/15-ц, від 18 січня 2022 року у справі № 369/3184/19).

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Залишення позову без розгляду належить до дискреційних повноважень суду, застосування яких залежить від обставин кожної конкретної справи та поведінки учасників справи, з урахуванням вимог добросовісності та заборони зловживання процесуальними правами.

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема у постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 10 січня 2024 року у справі № 456/1278/20, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причини такої неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, від 16 серпня 2022 року у справі № 128/2557/19, від 31 травня 2023 року у справі № 693/1116/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 686/15042/20.

З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2022 року позивач виїхав за кордон і на територію України не повертався.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який був підписаний і представником адвокатом Захожим С.А.

Адресу місця перебування ОСОБА_1 вказав АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою відсутній. Будь яка інша адреса перебування позивача в матеріалах справи відсутня.

Справа до розгляду призначалась неодноразово, було призначено шість судових засідань в тому числі на 10.05.2024, 11.07.2024, 22.08.2024 та 30.09. 2024 року.

10.05.2024 позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Захожий С.А. подав клопотання у якому просив відкласти у зв`язку з його зайнятістю в інших судових процесах.

11.07.2024 позивач та його представник також в судове засідання не з`явилися. Згідно поданого клопотання від 10.07.2024 представник позивача - адвокат Захожий С.А. просив справу відкласти у зв`язку з його захворюванням, а 22.08.2024 представник позивача просив справу відкласти у зв`язку з його проходженням військово-лікарської комісії. Будь яких доказів з цього приводу суду не надав.

Клопотання адвоката Захожого С.А. було задоволено та справу відкладено на 30.09.2024 року, однак позивач та його представник повторно (вп`яте) в судове засідання не з`явилися. Адвокат Захожий С.А. в черговий раз просив суд справу відкласти у зв`язку з його зайнятістю в інших судових процесах. Доказів участі представника в іншому процесі матеріали справи не містять. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять клопотань представника позивача про розгляд справи за його відсутності, розгляд справи відкладався за клопотанням представника позивача, який належним чином був повідомлений про призначення, дату та час розгляду справи через підсистему ЄСІТІС.

Тому суд, правомірно залишив позов без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України у зв`язку із повторною неявкою позивача в судове засідання.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують з огляду на правовий висновок Верховного Суду щодо неврахування причин поважності неявки при повторній поспіль неявці. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність двох поспіль неявок та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності, а причина відсутності, тобто поважність, при повторній поспіль неявці правового значення не має. Повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Водночас згідно з частиною другою статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується із нормами процесуального права та враховує висновок Верховного Суду щодо застосування відповідних норм, викладений в вищевказаній постанові найвищого суду в системі судоустрою України.

За приписами ст.375 ЦПК України ухвала суду першої інстанції залишається без змін, оскільки постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Захожого С.А залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 30 вересня 2024 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 лютого 2025 року.

Головуючий :

Судді :