Справа № 157/2019/24
Провадження № 2/157/147/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 лютого 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді Ходачинського Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

До Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором № 494952 від 29.01.2021 у розмірі 15637 грн 83 коп., а також судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 9000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 29 січня 2021 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачка уклали договір № 494952, умовами якого передбачено: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені договором.

26.11.2021 було укладено договір № 26-11/2021/13 відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 494952. 10.03.2023 укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 494952. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 494952. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося жодних додаткових нарахувань штрафних санкцій та/або відсотків. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором становить 15637 грн 83 коп., з яких 10525 грн 35 коп. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) та 4921 грн 59 коп. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 168 грн 40 коп. інфляційні збитки та 22 грн 49 коп. нараховані 3% річних.

Ухвалою судді від 09.12.2024 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути без участі представника позивача. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не подала.

Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Щодо укладення договору:

Судом встановлено, що 29 січня 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір № 494952 про надання споживчого кредиту (а.с. 20-21).

Згідно з умовами договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає ОСОБА_1 кредит у сумі 13125 грн строком на 365 днів (п. 1.4 договору) до 29 січня 2022 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом, з поверненням кредиту відповідно до графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору.

Пунктом 1.5 договору передбачено тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних.

Орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 127,36% річних (п. 1.7 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 19854,21 грн (п. 1.8 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 10500 гривень за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству у будь-який спосіб; у розмірі 2625 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 договору.

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно з кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів (п. 5.1 договору).

Відповідно до підпункту 1 п. 4.4 договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором.

Згідно з підпунктом 3 п. 4.1 договору товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача.

Договір від 29.01.2021, а також додані до нього графік платежів до договору про надання споживчого кредиту № 494952 (а.с. 22), паспорт споживчого кредиту (а.с. 22 зворот - 23) та заява-анкета (а.с. 23 зворот - 24), які є його невід`ємною частиною (п. 8.12 договору), підписані сторонами договору.

Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «Слон кредит» перерахувало кошти на рахунок ОСОБА_1 в розмірі 10500 грн, що вбачається з платіжного доручення № 4375 від 29 січня 2021 року (а.с. 29).

Суд вважає доведеним факт укладення 29.01.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту № 494952 та виконання кредитодавцем свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 13125 грн. Цей кредитний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався.

Згідно з розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», ОСОБА_1 на виконання умов договору сплатила 5635 грн, в тому числі 2599 грн 65 коп. на погашення тіла кредиту та 3035 грн 35 коп. відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 29.01.2022 у неї виникла заборгованість у розмірі 13878 грн 24 коп., з яких 10525 грн 35 коп. за кредитом та 3352 грн 89 коп. по відсотках (а.с. 29 зворот).

Щодо переходу права вимоги:

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

26.11.2021 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Фактор) та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (Клієнт) укладено договір факторингу № 26-11/2021/13, відповідно до умов якого від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» переходить ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників (а.с. 32-34).

Згідно з п. 1 договору факторингу під правом вимоги розуміється право грошової вимоги клієнта до боржників щодо погашення заборгованості, строк платежу за якою настав (наявна вимога).

Сторони домовилися, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 1 426 646 грн 32 коп. (п. 7.1 договору факторингу).

Як вбачається з платіжного доручення № 306360000 від 29.11.2021 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перерахувало ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» обумовлену у вищезазначеному договорі факторингу суму (а.с. 34).

Відповідно до акту приймання-передачі документації боржників від 24.12.2021 (а.с. 35-36), реєстру боржників за договором факторингу № 26-11/2021/13 від 26.11.2021 (а.с. 36 зворот - 37), витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 26-11/2021/13 від 26.11.2021 (а.с. 38), ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 494952 від 29.01.2021 року на загальну суму 13878 грн 24 коп., з яких 13125 грн заборгованість за тілом кредиту та 3352 грн 89 коп. заборгованість за відсотками.

Надана копія договору факторингу № 26-11/2021/13 від 26.11.2021 містить підписи його сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до фактора ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

З огляду на викладене, суд вважає, що копія договору факторингу та витягу з реєстру права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 30) ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за період з 26.11.2021 по 28.01.2022 (включно) здійснювало нарахування відсотків за ставкою 85% річних, що склало 1568 грн 70 коп., за період з 29.01.2022 по 23.02.2022 (включно) нарахування 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України, що склало 22 грн 49 коп. та інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України, що склало 168 грн 40 коп., що разом із заборгованістю, яка була встановлена первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (13878 грн 24 коп.) становить 15637 грн 83 коп.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги вимоги зазначеної норми закону, а також умови договору про надання споживчого кредиту № 494952 від 29.01.2021, суд вважає правомірним нарахування ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» процентів, індексу інфляцій а також трьох процентів річних від простроченої суми, які були нараховані ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на залишок заборгованості за кредитом.

10 березня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (первісний кредитор) та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» переходить ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до боржників, зазначених реєстрі боржників (а.с. 39-41).

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 (а.с. 42), акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023 (а.с. 42 зворот), реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 (а.с. 43-44), ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримало право вимоги до ОСОБА_2 за договором № 271688310 від 09.10.2021 на загальну суму 15637 грн 83 коп., з яких 10525 грн 35 коп. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) та 4921 грн 59 коп. заборгованість по відсотках, 190 грн 89 коп інфляційні збитки та 3% річних.

З огляду на зазначене, суд вважає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Щодо розміру зобов`язання (позовних вимог):

Відповідачка не виконала свого обов`язку та не повернула надані кошти в строк, передбачений договором № 494952 від 29 січня 2021 року.

За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Як встановлено судом, відповідачка не виконує своїх зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 494952 від 29.01.2021, у зв`язку з чим у неї існує заборгованість, яка станом на час подання позовної заяви становила 15637 грн 83 коп., з яких 10525 грн 35 коп. заборгованість по основному боргу, 4921 грн 59 коп. заборгованість по відсотках, 168 грн 40 коп. інфляційні збитки та 22 грн 49 коп. 3% річних, що підтверджується розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (а.с. 30). Такий розрахунок зобов`язання підтверджується умовами Договору № 494952 від 29.01.2021, зокрема пунктом 1.5 Договору та вимогами ст. 625 ЦК України.

Оскільки сума заборгованості відповідачки по Договору про надання споживчого кредиту № 494952 від 29.01.2021 підтверджена належно проведеним розрахунком, здійсненим на підставі умов договору та вимог Цивільного кодексу України, а відповідачка не надала власного обґрунтованого розрахунку, тому саме такий її розмір необхідно стягнути на корить позивача.

Щодо розподілу судових витрат:

Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у позовній заяві просило суд стягнути з відповідачки на свою користь судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 9000 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір.

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копії договору про надання правової допомоги № 02-09/2024-2 від 02.09.2024 року (а.с. 11-13), тарифів на послуги адвоката Воронкова Олексія Михайловича (а.с. 15-16), платіжної інструкції кредитового переказу коштів № від 19.11.2024 (а.с. 17), заявки на надання юридичної допомоги № 12 від 12.10.2024 (а.с. 18) та витягу з Актьу № 2 про надання юридичної допомоги від 12.11.2024 (а.с. 19), згідно з яким вартість послуг з надання правничої допомоги становить 9000 гривень.

Суд, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.

При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону, та не є складною.

За таких обставин суд вважає, що позивачем витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 9000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розумної необхідності судових витрат. Враховуючи складність справи та виконані роботи, суд вважає розмір у сумі 4000 грн співмірним розміром витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 12, 76-78, 81, 89, 133, 134, 137, 141, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 512, 514, 516, 526, 527, 530, 610, 625, 629, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 494952 від 29 січня 2021 року в сумі 15637 (п`ятнадцять тисяч шістсот тридцять сім) гривень 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та 4000 (чотири тисячі) гривень витрат за надання професійної правничої допомоги.

Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий Роман ХОДАЧИНСЬКИЙ