Провадження № 2/686/1272/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді

Продана Б.Г., з участю секретаря судового засідання Боднар А.П., позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника

відповідача ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5 , розглянувши у

відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Держави Україна в особі Головного

управління Національної поліції в Хмельницькій області, третьої особи на стороні

відповідача Головного управління Державної казначейської служби у Хмельницькій

області про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 , Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, третя особа на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує, що на підставі колективного звернення №3 від 20.02.2024 року, ініціатором якого виступила відповідач ОСОБА_3 , уповноваженими особами ГУНП в Хмельницькій області відносно позивача було складено постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 182 КУпАП, які були скасовані рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26.06.2024 року у справі №686/14830/24, а провадження у даних справах закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

У зв`язку із наведеним вважає, що такими діями відповідачів йому було завдано моральну шкоду, оскільки відповідач ОСОБА_3 звела на нього наклеп, в результаті чого його неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим він змушений був витрачати час на перебування в органах поліції та відстоювання своїх прав у суді. А тому ОСОБА_1 оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 250 000 грн. та просить стягнути 50 000 грн. зі ОСОБА_3 та 200 000 грн. з Державного бюджету, у зв`язку із чим звернувся до суду.

13.08.2024 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання.

15.08.2024 року представником відповідача ГУНП в Хмельницькій області надано відзив на позов. Проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, вказує, що позивачем не надано належних доказів внаслідок чого йому була заподіяна моральна шкода, а також доказів того, що поліцейські Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області вийшли за межі наданих їм повноважень або діяли у непередбачений законом спосіб. А оскільки позивачем не підтверджено доказами заподіяння йому моральної шкоди, то підстави для її відшкодування відсутні.

21.08.2024 року ОСОБА_1 надано відповідь на відзив, вважає, що оскільки постанови, винесені відповідачем, були скасовані рішенням суду, а провадження у справах про притягнення його до адміністративної відповідальності, було закрито, то йому було завдано моральної шкоди, оскільки скасування постанови про накладення адміністративного стягнення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно.

27.08.2024 року представником відповідача ГУНП в Хмельницькій області надано заперечення на відповідь на відзив, зокрема вказує, що жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про факт заподіяння ОСОБА_1 моральних страждань чи втрат немайнового характеру, наявність причино-наслідкового зв`язку заподіяної моральної шкоди діями працівника поліції та наявність такої шкоди, позивачем надано не було, що свідчить про необґрунтованість вказаної позовної вимоги.

02.09.2024 року відповідачем ОСОБА_3 надано відзив на позов, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивачем не надано доказів, що підтверджують його моральні страждання, до яких призвели незаконні дії ОСОБА_3 .. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, якими би визнавались незаконні дії відповідача по відношенню до позивача. А позивач протягом тривалого часу в нічний час проводить у своїй квартирі слюсарні роботи без погодження із мешканцями сусідніх квартир, в результаті чого вони змушені були підписати колективне звернення, оскільки в добровільному порядку позивач відмовлявся врегулювати дане питання.

09.09.2024 року позивачем надано відповідь на відзив, зазначає, що ініціатором колективного звернення, в результаті якого його незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності, є ОСОБА_3 , а тому через її наклеп до органів поліції він зазнав моральних страждань, які оцінив у розмірі 50 000 грн.

20.09.2024 року позивачем подано уточнену позовну заяву.

11.10.2024 року від представника третьої особи надійшли пояснення по справі, вважає, що позивачем не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

14.10.2024 року позивачем надано відповідь на відзив, вказує, що оскільки було скасовано шість незаконних постанов складених відносно нього, то такими незаконними діями працівників поліції щодо складання постанов про адміністративне правопорушення (складено завідомо безпідставно), позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає у приниженні честі, гідності останнього. Крім того, внаслідок незаконних дій працівників поліції щодо складання постанов відносно позивача, відомості про останнього було внесено до облікових баз Міністерства внутрішніх справ України як правопорушника, що в свою чергу негативно характеризує ОСОБА_1 та відповідно дискредитує останнього в суспільстві.

01.11.2024 року справу призначено до слухання по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задоволити із наведених підстав. Позивач вказував, що зазнав моральної шкоди внаслідок неправомірного притягнення його до адміністративної відповідальності через безпідставне звернення відповідача ОСОБА_3 . Наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечила в повному обсязі, вказала, що позивач ОСОБА_1 у нічний час доби займається у своїй квартирі столярними роботами, від такого шуму відповідач та інші мешканці будинку не можуть повноцінно відпочити, у зв`язку із чим звернулись в поліцію. Позовні вимоги вважає безпідставними, оскільки позивачем не надано жодних доказів, що дії відповідача спричинили йому будь-яку моральну шкоду. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача ГУНП у Хмельницькій області в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим, вказує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів про завдання йому працівниками поліції моральної шкоди, а тому підстави для її відшкодування відсутні.

В судовому засіданні представник третьої особи проти позовних вимог заперечила, просила відмовити в позові з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, представників відповідача та третьої особи, вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступні обставини та правовідносини.

Судом встановлено, що 20.02.2024 року начальну ВнП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області було подано колективне звернення №3 щодо порушення ОСОБА_1 тиші в багатоквартирному будинку. Ініціатором звернення є ОСОБА_3

28.02.024 року лейтенантом поліції ДОП СП ВнП № 1ХРУП УПП в Хмельницькій області Дворецькою Д.В. було складено постанови про адміністративне правопорушення серії ГБВ № 037594, № 037595, №037596, №037597, № 037598 згідно яких відносно ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 182 КУпАП.

28.02.2024 року майором поліції ДОП СП ВнП № 1ХРУП УПП в Хмельницькій області Слизькорій В.М. було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ГБВ № 037599 згідно якої ну ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Зокрема, в постанові від 28.02.2024 року № 037594 зазначено: «В ніч з 12.02.2024 року по 13.02.2024 року після 22:00 год. по 24:00 год. гр. ОСОБА_1 проводив ремонтні роботи, що супроводжувались шумом у кв. АДРЕСА_1 без погоджень з мешканцями прилеглих квартир, чим порушив ст. 32 ЗУ «Про систему громадського здоров 'я».

В постанові від 28.02.2024 року № 037595 зазначено: «В ніч з 13.02.2024 року по 14.02.2024 року після 22:00 год по 24:00 год. гр. ОСОБА_1 проводив ремонтні роботи, що супроводжувались шумом у кв. АДРЕСА_1 без погоджень з мешканцями прилеглих квартир, чим порушив ст. 32 ЗУ «Про систему громадського здоров 'я».

В постанові від 28.02.2024 року № 037596 зазначено: «В ніч з 14.02.2024 року по 15.02.2024 року після 22:00 год по 24:00 год. гр. ОСОБА_1 проводив ремонтні роботи, що супроводжувались шумом у кв. АДРЕСА_1 без погоджень з мешканцями прилеглих квартир, чим порушив ст. 32 ЗУ «Про систему громадського здоров 'я».

В постанові від 28.02.2024 року № 037597 зазначено: «В ніч з 15.02.2024 року по 16.02.2024 року після 22:00 год по 24:00 год. гр. ОСОБА_1 проводив ремонтні роботи, що супроводжувались шумом у кв. АДРЕСА_1 без погоджень з мешканцями прилеглих квартир, чим порушив ст. 32 ЗУ «Про систему громадського здоров 'я».

В постанові від 28.02.2024 року № 037598 зазначено: «В ніч з 16.02.2024 року по 17.02.2024 року після 22:00 год. по 24:00 год. гр. ОСОБА_1 проводив ремонтні роботи, що супроводжувались шумом у кв. АДРЕСА_1 без погоджень з мешканцями прилеглих квартир, чим порушив ст. 32 ЗУ «Про систему громадського здоров 'я».

В постанові від 28.02.2024 року № 037598 зазначено: «В ніч з 17.02.2024 року по 18.02.2024 року після 22:00 год по 24:00 год. гр. ОСОБА_1 проводив ремонтні роботи, що супроводжувались шумом у кв. АДРЕСА_1 без погоджень з мешканцями прилеглих квартир, чим порушив ст. 32 ЗУ «Про систему громадського здоров 'я».

26.06.2024 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в справі № 686/14830/24 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанов, позов задоволено. Постанови про адміністративні правопорушення серії ГБВ № 037594, № 037595, №037596, №037597, № 037598, № 037599 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП України скасовано, а провадження у даних справах закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дані обставини об`єктивно підтверджуються матеріалами справи та визнаються сторонами.

Позивач вказує, що через звернення до органів поліції відповідача ОСОБА_3 , в результаті якого позивача, незаконно на його думку, було притягнуто до адміністративної відповідальності, позивачу довелось докласти значних зусиль для відновлення його порушених прав та інтересів спричинених постійними наклепами щодо ОСОБА_1 , що позбавило його можливості вести активний спосіб життя, а також спричинило незручності у зв`язку з постійними перебуваннями в органах поліції та відстоювання його прав в суді. Окрім того, постійні наклепи щодо позивача відповідачем в органи поліції, в свою чергу спричиняють ОСОБА_1 сильні душевні страждання та негативно впливають на психіку останнього.

Також, внаслідок постійних відвідувань органів поліції в позивача погіршились робочі відносини з його роботодавцем з причин постійних пропусків та запізнень на робоче місце останнього. Зазначений факт підриває репутацію останнього в своїх колег. Таким чином, враховуючи те, що моральна шкода є немайновою, керуючись загальними засадами цивільного законодавства (принципами справедливості, добросовісності та розумності) та виходячи з суб`єктивного бачення і відношення до обставин справи, позивач оцінює заподіяну йому шкоду ОСОБА_3 у розмірі 50 000 грн.

Більше того, оскільки, незаконними діями працівників поліції щодо складання постанов про адміністративне правопорушення, позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає у приниженні честі, гідності останнього. Внаслідок незаконних дій працівників поліції щодо складання постанов відносно позивача, відомості про останнього було внесено до облікових баз Міністерства внутрішніх справ України як правопорушника, що в свою чергу негативно характеризує ОСОБА_1 та відповідно дискредитує останнього в суспільстві. Окрім того, в позивача внаслідок неправомірних дій працівників поліції було порушено стосунки з оточуючими, виникло відчуття тривоги, безсоння. Позивач був вимушений докласти додаткових зусиль для юридичної допомоги для захисту його порушених прав, що змінило життєві плани. А тому позивач оцінив завдану моральну шкоду в розмірі 200 000 грн. У зв`язку із чим і звернувся із даним позовом.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення зі ОСОБА_3 50 000 грн. моральної шкоди суд зазначає наступне.

Як виходить зі змісту ст.ст. 11, 1166 ЦК України, підставою виникнення зобов`язання, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_3 внаслідок її звернення до правоохоронних органів, завдала йому моральну шкоду, оскільки постанови за результатом її звернення були скасовані рішенням суду, а позивач змушений був докладати зусиль щодо відновлення справедливості та зазнав втрат репутаційного характеру.

Однак, суд не погоджується із такою позицією позивача, оскільки останнім не надано доказів, що підтверджують моральні страждання позивача, до яких призвели незаконні дії відповідача, які ОСОБА_3 не були вчинені, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які би встановлювали незаконність дій ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 , а відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

А ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, доказів на обгрунтування позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 , позивачем не надано.

Більше того, розмір моральної шкоди ОСОБА_1 не обґрунтовано, також позивачем жодним чином не мотивовано та не надано розрахунку визначеного ним розміру моральної шкоди в сумі 50 000 грн., яку він просить стягнути із ОСОБА_3 .

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення із Державного бюджету 200 000 грн. моральної шкоди внаслідок неправомірних дій ГУНП в Хмельницькій області, суд зазначає слідуюче.

Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно зі ст. 19 Закону, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не навів належних та допустимих доказів внаслідок чого йому була заподіяна моральна шкода, а також доказів того, що поліцейські Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області вийшли за межі наданих їм повноважень або діяли у непередбачений законом спосіб.

Визначення моральної шкоди міститься зокрема у ст. 23 ЦК України та у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно з якими під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як передбачено абз. 2 п. 5 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт завдання потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ними витрати та з чого при цьому виходить.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Таким чином, позивач має довести не лише протиправність поведінки відповідача, але й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Проте, позивачем до суду не надано належних доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачем моральної шкоди у вигляді моральних чи фізичних страждань, погіршення стану здоров`я, порушення нормальних життєвих зв`язків та стосунків з оточуючими людьми тощо, а також не зазначено з яких саме міркувань моральна шкода визначена у сумі 200 000 гривень .

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина 2 статті 23 ЦК України). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

Так, згідно із правовою позицією Пленуму Верховного Суду України, викладеною у постанові від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, Верховний Суд України у вищевказаній постанові Пленуму зазначає, що в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинні бути зазначені обставини того, у чому полягає моральна шкода, якими діями, рішеннями вона завдана та якими доказами вона підтверджена. Факт заподіяння шкоди доводить позивач.

Зокрема, потрібно з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.07.2018 по справі № 614/2328/17 обов`язковим доказом для визначення наявності факту завдання позивачу моральної шкоди має бути судовий документ про визнання протиправності дій органу, яким її завдано.

До позовної заяви не надано належних доказів, які б підтверджували факт заподіяння позивачу моральних страждань, втрат немайнового характеру, доказів необхідності застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків і відновлення стосунків з оточуючими людьми, як і доказів втрати чи погіршення таких зв`язків через діяльність або бездіяльність посадових осіб органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, про те, що завдана шкода його діловій репутації.

Оскільки позивачем не підтверджено доказами заподіяння йому моральної шкоди, то підстави для її відшкодування відсутні.

У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 464/9789/17, вказано, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір, а суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. Так, рішенням суду у справі №686/14830/24, в установленому порядку не визнано незаконність дій поліцейських Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне

обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди.

Так, не притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.182 КУпАП не є підставою для стягнення моральної шкоди.

Отже, жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про факт заподіяння

ОСОБА_1 моральних страждань чи втрат немайнового характеру, наявність причино-наслідкового зв`язку заподіяної моральної шкоди діями працівника поліції та наявність такої шкоди, позивачем надано не було, що свідчить про необґрунтованість вказаної позовної вимоги.

За таких обставин по справі, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час слухання справи, а тому в позові про стягнення із ОСОБА_3 50 000 грн. моральної шкоди та 200 000 грн. моральної шкоди із Державного бюджету, внаслідок неправомірних дій відповідачів, слід відмовити в повному обсязі за безпідставністю та недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 42, 48, 58, 76, 81, 82, 141, 175, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Держави

Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області,

третьої особи на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської

служби у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн. та

200000 грн. залишити без задоволення

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницькому апеляційному

суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 19 лютого 2025р.

Суддя: