Справа № 2-1081/10
Провадження № 2-зз/274/1/25
Ухвала

Іменем України

18.02.2025 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судових засідань Ніколайчук О.І., представника заявниці Лукомського П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство «ОТП Банк» про скасування заходів забезпечення позову -

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лукомський П.В., звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, які вжито на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.03.2010 у справі №2-1081/10.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що в провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебувала цивільна справа №2-1081/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В межах даної справи Бердичівським міськрайонним судом 31.03.2010 винесено ухвалою про забезпечення позову, якою суд обмежив громадянку України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в праві виїзду за межі України шляхом тимчасової відмови у видачі їй паспорта для виїзду за кордон або його вилучення та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої вона є.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.06.2010 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Рішення суду набрало законної сили 28.06.2010. На виконання рішення 12.07.2010 судом було видано виконавчий лист №1081/10.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.09.2021 у задоволенні заяви Акціонерного товариства «ОТП Банк» про видачу дублікату втраченого виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання було відмовлено. На даний час відсутні будь-які виконавчі провадження відносно ОСОБА_1

29.12.2024 заявниця намагалась виїхати за межі України до своїх онуків, але отримала відмову в перетині державного кордону України на контрольно - пропускному пункті "Шегині". Причиною відмови стала наявність в базі даних Державної прикордонної служби України відомості, що її ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.03.2010 у справі 2-1081/10 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України.

Відтак, оскільки було з`ясовано, що заходи забезпечення позову в цій справі не скасовані, виникла необхідність звернутись до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 27.01.2025 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду ( а.с.12).

Представник заявниці - адвокат Лукомський П.В.в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив задоволити.

Представник заінтересованої особи ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи вищевикладене та положення ч. 1 і ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову у відсутність заінтересованої особи.

Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суд, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Бердичівського міського суду Житомирської області від 31.03.2010 року у справі №2-1081/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за клопотанням позивача суд обмежив громадянку України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в праві виїзду за межі України до виконання зобов`язання за кредитним договором від 25.10.2007 року, шляхом тимчасової відмови у видачі їй паспорта для виїзду за кордон або його вилучення та наклав арешт на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої вона є. (а.с. 3 - 4).

Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 24.01.2025, інформація про фізичну особу, як боржника відсутня: РНОКПП НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно Витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 24.01.2025 відносно ОСОБА_1 відсутні відкрити виконавчі провадження (а.с.5).

29.12.2024 ОСОБА_1 при перетині державного кордону України отримала рішення Державної прикордонної служби України про відмову в перетині державного кордону України на контрольно - пропускному пункті "Шегині". Причиною стала наявність в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей, що зазначену особу ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.03.2010 у справі 2-1081/10 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України (а.с.8).

Як вбачається з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта від 07.02.2025 року 15.02.2006 року приватним нотаріусом Коновальчук Т.В. зареєстровано обтяження : іпотека на квартиру АДРЕСА_1 , іпотекодержатель - АКІБ УкрСиббапнк, іпотекодавець ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області від 11.02.2025 року судом встановлено, що станом на 18.02.2025 року відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 немає.

Як вбачається з ЄРСР 28.09.2021 року ухвалою Бердичівського міськрайонного суду в справі № 2-1081/10 в задоволенні заяви Акціонерного товариства «ОТП Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено, оскільки строк пред"явлення виконавчого листа до виконання сплив .

Таким чином, станом на момент подання даного клопотання стягувач втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо стягнення з заявниці заборгованості, а отже втратив можливість примусового стягнення боргу.

Судом враховано, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, в разі задоволення позову.

Тобто заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер.

Відповідно до ч. 7 і ч. 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну (ст. 1 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в України громадян України»), ч. 5 ст. 6 даного Закону передбачено можливість обмеження у праві на виїзд громадян в тому числі у випадку наявності факту ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. З ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Тому, зважаючи на відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 та втрату стягувачем права повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, встановлена судом заборона виїзду за межі України та видача паспортних документів для виїзду за кордон не забезпечує справедливого балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких спрямоване зазначене обмеження.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Подальше існування обтяження є безпідставним та обмежує права заявниці.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення. Натомість, влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (рішення Європейського Суду за справою "Рінер проти Болгарії", §124 і рішення Європейського Суду "Фельдеш и Фельдешне Хайлик проти Венгрии", §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (постанова ВС від 28.10.2020 року по справі № 331/8 53 6/17-ц).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для існування заходів забезпечення позову, а тому такі заходи підлягають скасуванню.

Керуючись ст12-13,76-81,89,149-154, 158, 258-261,354 ЦПК України, суд

постановив :

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.03.2010 у справі №2-1081/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в праві виїзду за межі України, шляхом тимчасової відмови у видачі їй паспорта для виїзду за кордон або його вилучення.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову після набрання законної сили надіслати заявниці, Акціонерному товариству " ОПТ Банк", Головному Центру Обробки Спеціальної Інформації Державної Прикордонної Служби України, Державній реєстраційній службі.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцяти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 19 лютого 2025 року

Суддя: Т.М.Вдовиченко