Дата документу 18.02.2025
Справа № 209/8229/24
Провадження № 2/334/1424/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І.М., перевіривши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

17.02.2025 року з Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом через систему «Електронний суд», в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором б/н від 26.06.2023 року в сумі 58036.46 грн та судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Відповідно до вимог ст.187 ЦПК України, суддя, після отримання позовної заяви, перевіряє, чи відповідає вона вимогам, викладеним у ст.ст.175,177 ЦПК України, чи немає підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження і за відсутності таких підстав відкриває провадження у справі.

Згідно з вимогами ч.1ст.185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175і177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд, дослідивши позовну заяву, дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства.

Згідно ч. 5 ст. 175 ЦПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, у заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Відповідно до ч.7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

За приписами ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно ч.1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1)довіреністю фізичноїабо юридичноїособи;

2)свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи щодо надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 14.03.2018 у справі № 910/23346/16, чітка та передбачувана вимога статті 131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу та не є обмеженням права на доступ до суду. Як зазначено у вказаній постанові, у разі відсутності довіреності з вичерпним переліком повноважень, правомочність адвоката як представника щодо підписання документів від імені свого довірителя, повинна підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно наданих йому повноважень чи шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю. При цьому ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату. Право на подання позову не є тотожним праву представника на підписання від імені позивача позовної заяви.

Отже, позивачу необхідно надати до суду, з метою належної ідентифікації представника позивача та визначеності судом його повноважень, довіреність на ОСОБА_2 .

Згідно з підпунктом 1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, встановлено ставку судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У переліку додатків до позовної заяви під пунктом 15 вказано «доказ сплати судового збору (оригінал)».

Однак, до позовної заяви не додано документа про сплату позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн., про який зазначено в переліку додатків до позовної заяви, про що Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області 04.11.2024 складено Акт про відсутність зазначених у додатку вкладень.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, пред`явленої до суду АТ КБ «Приватбанк», в переліку додатків до позову зазначено, зокрема 13. Доказ сплати судового збору (оригінал), зазначений додаток у позовній заяві відсутній.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви зазначені додатки до позову, а саме всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач зазначає, що до позовної заяви додані в електронній формі додатки.

Однак паперові копії цих додатків при передачі справи за підсудністю не направлені, а доступ до електронної форми цих додатків відсутній. Фактично до суду надішли матеріали цивільної справи які складаються з позовної заяви та процесуальних документів, складених Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Отже, позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом надання письмових копій додатків до позову чи направлення до Ленінського районного суду м. Запоріжжя електронних копій цих додатків.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, роз`яснивши, що у випадку не виправлення недоліків у вказаний термін, така буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків 10 днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Філіпова І. М.