ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року Державна іпотечна установа (далі позивач) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач 1), ОСОБА_2 (далі відповідач 2), ОСОБА_3 (далі відповідач 3), ОСОБА_4 (далі відповідач 4), у якому просила стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 256 071,78 грн., вирішити питання стягнення судового збору з відповідачів.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 19 квітня 2024 року справу передано за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2024 року цивільну справу передано до провадження судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А., а ухвалою судді від 16.07.2024 року відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2024 року позов Державної іпотечної установи задоволено. Вирішено питання судових витрат.

У подальшому, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2024 року заочне рішення скасовано, а справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року прийнято до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог від 08.11.2024 року.

Свої вимоги, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 08.11.2024 року, позивач обґрунтовує тим, що 11 липня 2014 року між ПАТ «Радикал Банк» та відповідачем 1 ОСОБА_1 був укладений Договір про Іпотечний кредит № 12612/1-980, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 200 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Кредит було надано зі строком погашення не пізніше 11.07.2042 року на придбання у власність квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Банк належним чином виконав свої зобов`язання та надав позичальнику кредит.

З метою належного виконання зобов`язань за зазначеним договором про іпотечний кредит між ПАТ «Радикал Банк» та відповідачем 1 ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір, предметом якого стала вищевказана квартира.

Крім того, з метою належного виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит між ПАТ «Радикал Банк» та відповідачем 3 ОСОБА_3 укладено Договір поруки №ФП-12612/1-980, між ПАТ «Радикал Банк» та відповідачем 4 ОСОБА_4 укладено Договір поруки №ФП-12612/2-980, які зобов`язались солідарно відповідати за зобов`язаннями позичальника перед кредитором за договором про іпотечний кредит.

Також, отримання кредиту відбувалося в період перебування відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, а квартира була придбана за кредитні кошти для постійного проживання, що створює для відповідача 2 ОСОБА_2 обов`язок щодо солідарної відповідальності за договором про іпотечний кредит.

При цьому, 05 вересня 2014 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Радикал Банк» був укладений Договір відступлення права вимоги №210, відповідно до умов якого ПАТ «Радикал Банк» передав всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит, Іпотечним договором та Договорами поруки позивачу. Про перехід права вимоги до нового кредитора було повідомлено позичальника та поручителів.

Відповідно до розрахунку заборгованості, враховуючи часткову сплату заборгованості, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 08.11.2024 року, борг за договором про іпотечний кредит становить 193 892,78 грн., з яких 185 884,38 грн. основний борг, 8 008,40 грн. прострочені відсотки за користування кредитом.

Заборгованість за договором про іпотечний кредит у добровільному порядку не погашається, що змушує позивача звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але подав заяву, у якій просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що підтримує позов та просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, конверти із судовими повістками повернувся без вручення із зазначенням працівника поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч. 4 ст. 130 ЦПК України).

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Також згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти росії» №12307 учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як передбачено ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України», вказано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 11 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» та ОСОБА_1 був укладений Договір про іпотечний кредит № 12612/1-980 (далі договір про іпотечний кредит).

За умовами п. 1 договору про іпотечний кредит, кредитор зобов`язався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти у сумі 200 000,00 грн., а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором у наступному розмірі:

1.1.1. 17,8 (сімнадцять цілих вісім десятих) % річних - розмір процентної ставки за користування кредитом, що встановлюється кредитором з дня підписання договору та діє до настання одного з випадків, передбачених п.п.1.1.2. цього договору, з настанням якого процентна ставка встановлюється у розмірі, визначеному п.п.1.1.2.

1.1.2. 25 (двадцять п`ять) % річних - розмір процентної ставки за користування кредитом, що встановлюється з дня отримання кредитором від Державної іпотечної установи документів, що свідчать про відмову від набуття права вимоги за цим договором або з дня зворотного відступлення права вимоги за цим договором Державною іпотечною установою Публічному акціонерному товариству «Радикал Банк».

Згідно з п.1.2 договору кредит надається терміном погашення не пізніше 11 липня 2042 року на придбання (набуття) у власність квартири з метою постійного проживання за договором купівлі-продажу б/н від 11.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Воробйовою Т.А., зареєстровано в реєстрі за №4469, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п.2.4 договору позичальник зобов`язується щомісячно до 11 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього Договору, здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі не менше 2 987,89 грн. відповідно до Графіку погашення кредиту шляхом внесення кредиту до каси кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у кредитора.

Згідно п.6.3. цього договору виконання позичальником вимоги кредитора щодо дострокового повернення суми кредиту та інших платежів відповідно до п. 5.2.4. цього договору повинно бути здійснено відповідачем не пізніше 60 календарних днів з дати отримання ним такої вимоги.

Фактичне надання позичальнику кредитних коштів у сумі 200 000,00 грн. підтверджується заявою на видачу готівки №2162 від 11 липня 2024 року та випискою по особовим рахункам з 11.07.2014 по 05.09.2014.

З метою належного виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» та ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір, предметом якого стала вищевказана квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Воробйовою Т.А. та зареєстровано в реєстрі за №4472 (далі іпотечний договір).

Крім того, з метою належного виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено Договір поруки №ФП-12612/1-980.

Також, між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено Договір поруки №ФП-12612/2-980.

Відповідно до п.1 договорів поруки, поручителі зобов`язалися відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов`язань за Договором про іпотечний кредит № 12612/1-980 та додатковими угодами до нього, як існуючими на момент укладення договору, так і такими, що виникнуть на його підставі в майбутньому.

Пунктом 3.4 договорів визначено обов`язок поручителів виконати зобов`язання за боржника.

05 вересня 2014 року між Державною іпотечною установою та Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» був укладений Договір відступлення права вимоги №210, відповідно до умов якого права вимоги за Договором про іпотечний кредит, Іпотечним договором та Договорами поруки перейшли до позивача. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстровано в реєстрі за №2980.

18 вересня 2014 року ПАТ «Радикал Банк» відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за укладеними договорами Державній іпотечній установі.

В зв`язку з порушенням позичальником умов договору про іпотечний кредит, позичальнику та поручителям було направлено вимоги від 16.08.2023 року про сплату поточної заборгованості та планових платежів, які залишені поза увагою. У вимозі до позичальника було повідомлено, що у разі непогашення боргу протягом 60 днів, кредитор має право, серед іншого, звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості, борг за договором про іпотечний кредит станом на 06.11.2023 року становить 256 071,78 грн., з яких 193 415,11 грн. основний борг, 62 656,67 грн. прострочені відсотки за користування кредитом. З такими вимогами позивач звернувся до суду з позовом у квітні 2024 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості, борг за договором про іпотечний кредит станом на 01.11.2024 року становить 193 892,78 грн., з яких 185 884,38 грн. основний борг, 8 008,40 грн. прострочені відсотки за користування кредитом. Зазначену суму було визначено впродовж розгляду справи у суді шляхом подачі заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Стаття 546 ЦК України встановлює види забезпечення виконання зобов`язання та зазначає, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Приписами ч. 1 ст. 553 ЦК України, передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, вимога позивача до позичальника та поручителів ґрунтується на вимогах закону.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №1519/2-3165/11, відповідальність кожного з поручителів перед позивачем є солідарною разом з позичальником як з боржником за основним зобов`язанням. З огляду на солідарний обов`язок перед кредитором позичальника (боржника за основним зобов`язанням) з кожним із поручителів, кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо. Позивач заявив однакову вимогу до кожного з відповідачів про стягнення заборгованості за одним кредитним договором солідарно з позичальника та поручителів.

З кожним поручителем було укладено окремий договір поруки, вони не є солідарними боржниками між собою. Кожен з них несе солідарну відповідальність тільки з боржником. Вказаний правовий висновок міститься у Постановах Верховного Суду України №6-35цс15 від 11 березня 2015 року, №6-745цс15 від 1 липня 2015 року, № 6-1348цс15 від 30 вересня 2015 року та №6-511цс15 від 11 листопада 2015 року, прийнятими відповідно до вимог ст.355 ЦПК України ( в редакції 2004 року).

Отже, за вказаним вище договором підлягає стягненню окремо з боржника та кожного поручителя.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що договір про іпотечний кредит відповідачем ОСОБА_1 укладався та кредит отримувався під час перебування його в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .

З п. 5.1.1. Іпотечного договору вбачається, що предмет іпотеки є спільною сумісною власністю та іпотекодавець вправі ним розпоряджатись на умовах на його розсуд, що підтверджується згодою дружини Іпотекодавця ОСОБА_2 , оформленою заявою, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Летанюк І. 11 липня 2014 року за реєстровим №2028.

Відповідно до ч.ч.2,4 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16, при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Внаслідок укладення кредитного договору у подружжя виникає зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники.

Таку правову позицію підтримав і Верховний Суд у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 490/6024/16-ц / провадження № 61-22579св18/.

Відповідно до п.1.2 Кредитного договору кредит відповідач ОСОБА_1 отримав на придбання (набуття) у власність квартири з метою постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом Іпотечного договору вказаний будинок є спільною сумісною власністю відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , як подружжя.

Верховний Суд 03 травня 2018 року у справі № 639/7335/15-ц /провадження № 61-1028св18/ висловив позицію, що тлумачення ч.4 ст.65 СК України свідчить, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника).

Тобто, на рівні закону закріплено об`єктивний підхід, оскільки він не пов`язує виникнення обов`язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину.

Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї.

Такий підхід в першу чергу спрямований на забезпечення інтересів кредиторів.

Той з подружжя, хто не був учасником договору, не може посилатися на відсутність своєї згоди, якщо договір було укладено в інтересах сім`ї.

Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України в постанові від 19 червня 2013 року у справі № 6-55цс13.

В постанові ВС від 14 червня 2022 року у справі № 2011/13610/12, зазначено, «оскільки використано кредит в інтересах сім`ї, дружина позичальника несе солідарну відповідальність за неповернення боргу відповідно до частини четвертої статті 65 СК України».

У подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти та одержане за рахунок них майно, внаслідок укладення кредитних договорів, також виникає зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредитних коштів, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники. До такого висновку дійшов КЦС ВС у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 640/1846/19.

Враховуючи ці обставини, мету отримання кредиту та використання його в інтересах сім`ї придбання квартири на праві спільної сумісної власності майна, як подружжя, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і до відповідача ОСОБА_2 .

Разом із тим, суд не може у повній мірі погодитись із пред`явленою до стягнення сумою боргу, виходячи з наступного.

Подавши у квітні 2024 року даний позов до суду, Державна іпотечна установа фактично змінила строк виконання зобов`язання та просила достроково повернути отриманий кредит та нараховані відсотки, а саме, станом на 06.11.2023 року на суму 256 071,78 грн., з яких 193 415,11 грн. основний борг, 62 656,67 грн. прострочені відсотки за користування кредитом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абзац 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, пред`явивши позов у даній справі та визначивши суму боргу станом на 06.11.2023 року, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, які позивач нарахував після пред`явлення вимоги про дострокове виконання зобов`язань.

При цьому, з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 06.11.2023 року по 01.11.2024 року позичальник вніс кошти на загальну суму 95 700,37 грн., які банк самостійно спрямував на погашення відсотків, в тому числі і ті, які банк продовжував нараховувати, не зважаючи на пред`явлення вимоги про дострокове виконання зобов`язань, що вбачається з наданого розрахунку заборгованості станом на 01.11.2024 та довідки про рух коштів за кредитом, які подано до суду разом з заявою про зменшення/збільшення розміру позовних вимог.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що загальна сума заборгованості яка підлягає стягненню складає 160 371,41 грн. (256 071,78 грн. (сума заборгованості за позовними вимогами від 15.04.2024) - 95 700,37 грн. (сума сплачених коштів на погашення кредиту в період з 11.05.2024 по 11.10.2024)), що включає основну суму боргу та розмір нарахованих відсотків.

Таким чином, враховуючи вказане, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 2 405,67 грн., враховуючи задоволення позову на 62,63%, тобто по 601,42 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81, 141, 211, 223, 263,265,280,285,289 ЦПК України, ст. ст.ст. 525, 526, 549, 553, 554, 559, 598, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 1050, 1054 ЦК України, ст. 65 СК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 12612/1-980 від 11 липня 2014 року станом на 06.11.2023 року у сумі 160 371,41 грн..

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 12612/1-980 від 11 липня 2014 року станом на 06.11.2023 року у сумі 160 371,41 грн..

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 12612/1-980 від 11 липня 2014 року станом на 06.11.2023 року у сумі 160 371,41 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Державної іпотечної установи судовий збір в розмірі 2 405,67 грн., тобто по 601,42 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Державна іпотечна установа, , адреса: м. Київ, Бульвар Лесі Українки, 34;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.А. Осаулова

Повний текст рішення суду виготовлено 13.02.2025 року