Справа № 761/5536/25
Провадження № 2/761/5198/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківcької районної в місті Києві державної адміністрації, Міська служба у справах дітей та сім`ї Бердичівської міської ради Житомирської області, про відібрання неповнолітньої дитини та передання її батьку, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2025р. ОСОБА_1 за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний Суд» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив суд відібрати неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у баби ОСОБА_2 , та передати її позивачу - батьку дитини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 07 лютого 2024р. позовну заяву передано до провадження судді Волошина В.О.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вказаних приписів, 17 лютого 2025р. судом отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, в якій міститься інформація про зареєстроване місце проживання відповідачки.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до суду за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», шляхом направлення позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі. Однак, вказані матеріали не містять доказів надсилання копії позовної заяви з додатками відповідачці та третім особам.

Таким чином, позивачу необхідно надати докази направлення на адресу відповідачки та третіх осбі копії позовної заяви з додатками, поданої до суду.

Предметом вказаного позову є відібрання дитини від відповідачки (баби) та передання її позивачу (батьку).

Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989р. в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У ст. 51 Конституції України вказано, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд звертає увагу, що спір про відібрання дитини від інших осіб та повернення її батькам або одному з них безпосередньо пов`язаний з питанням місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Вказана норма узгоджується з положеннями ст. 29 ЦК України, відповідно до якої фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. Після досягнення дитиною чотирнадцяти років, відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини визначається нею самою, а тому суд при вирішення даного спору враховує дану норму, й вважає, що при досягненні дитиною 14 років, вона вправі визначати самостійно місце свого проживання.

Статтею 163 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів позову, позивач просить суд відібрати неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій, на день подання даної позовної заяви виповнилось 14 років, тобто дитина самостійно може визначити своє місце проживання, оскільки досягла 14-ти річного віку.

З огляду на викладене, суд пропонує позивачу уточнити виклад обставин та у разі необхідності зміст позовних вимог з урахуванням вищезазначених норм, а саме: зазначити чи обізнана неповнолітня ОСОБА_3 про ініціювання відносно неї спору між її батьком та бабою, який безпосередньо стосується визначення її місця проживання та думку дитини з цього приводу; зазначити яким чином відповідачкою (бабою дитини) порушене право позивача (батька) в розрізі заявленої позовної вимоги, враховуючи те, що дитина досягла 14-річного віку, яка, зважаючи на положення ст. 29 ЦК України та ч. 3 ст. 160 СК України вправі визначати самостійно місце свого проживання; зазначити відомості хто є піклувальником неповнолітньої ОСОБА_3 та чи є з цього приводу відповідне рішення органу опіки та піклування.

Крім того, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору позивачем вказано Міську службу у справах дітей та сім`ї Бердичівської міської ради Житомирської області, однак, зміст позову не містить викладу обставин з приводу того, яким чином, у розумінні ст. 53 ЦПК України, рішення у вказаній справі може вплинути на права або обов`язки вказаної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010р. у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013р. у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

На підставі викладеного вище, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк 10 днів для усунення недоліків (виправленої редакції позову), а саме:

1.Надати докази направлення на адресу відповідачки та третіх особі копії позовної заяви/виправленої редакції позову з додатками, поданої до суду у відповідності до ч. 1 ст. 177 ЦПК України;

2.Уточнити виклад обставин, а саме:

-зазначити чи обізнана неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про ініціювання відносно неї спору між її батьком та бабою, який безпосередньо стосується визначення її місця проживання та думку дитини з цього приводу;

-зазначити яким чином відповідачкою (бабою дитини) порушене право позивача (батька) в розрізі заявленої позовної вимоги про відібрання дитини, враховуючи те, що дитина досягла 14-річного віку, яка, зважаючи на положення ст. 29 ЦК України та ч. 3 ст. 160 СК України вправі визначати самостійно місце свого проживання;

-зазначити відомості хто є піклувальником неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та чи є з цього приводу відповідне рішення органу опіки та піклування;

-зазначити яким чином, у розумінні ст. 53 ЦПК України, рішення у вказаній справі може вплинути на права або обов`язки третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Міської служби у справах дітей та сім`ї Бердичівської міської ради Житомирської області

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківької районної в місті Києві державної адміністрації, Міська служба у справах дітей та сім`ї Бердичівської міської ради Житомирської області, про відібрання неповнолітньої дитини та передання її батьку - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: