СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 936/790/24
Провадження № 2/306/90/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю секретаря судового засідання Сова-Фафула А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району та Орган опіки та піклування Неліпинської сільської ради Мукачівського району про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Воловецького районного суду від 27.09.2019 року розірвано. Зазначає, що у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку, вищевказаним рішенням, залишено проживати з відповідачем. Вказує, що відповідач не бере участі у вихованні їх спільної дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, у зв`язку з чим, на його думку ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Тому просить суд позбавити останню батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники в судове засідання не з`явилися.

Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач щодо задоволення позову не заперечила. Представник ООП Неліпинської сільської ради не заперечив щодо задоволення позову (а.с.28, 35).

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.08.2016 року, у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 8 від 15.08.2016 року, проведений Виконавчим комітетом Ганьковицької сільської ради Свалявського району (а.с.5).

Рішенням Воловецького районного суду від 24.09.2019 року, шлюб між сторонами розірвано, малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати разом з батьком ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до Акту обстеження громадянина ОСОБА_1 від 19.05.2024 року №134 встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча й зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , разом з батьком ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно висновку ООП Нижньоворітської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 11.07.2024 року №5 визначено доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 . Встановлено, що відповідач, зокрема, не бере участі у вихованні їх спільної дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, у зв`язку з чим, на його думку ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.10).

Як убачається з висновку виконавчого комітету Неліпинської сільської ради як ООП про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 , таке визнано доцільним. Вказано, що мати залишила дитину, її виховання не займається, дитину виховує тільки батько (а.с. 36).

За приписами ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

За правовим змістом згаданої норми Закону ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки, а саме особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

За статтею 19 СК України Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

У постанові КЦС ВС від 23.11.2023 року (справа № 592/17972/19), Верховний суд дійшов наступного висновку, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У статті 9 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення матері спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Зважаючи на встановлені обставини, за відсутності фактичних даних злісного нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо її малолітньої дитини, так як висновки виконавчого комітету Неліпинсьткої сільської ради та ООП Нижньоворітської сільської ради, на переконання суду, таких не містять, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. 5, 12, 18, 76, 81, 133, 134, 141, 200, 223, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. 150, 164, 166 Сімейного кодексу України, ЗУ "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дитини, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району та Орган опіки та піклування Неліпинської сільської ради Мукачівського району про позбавлення батьківських прав- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

19.02.2025 року