Справа № 464/4672/24 Провадження № 2/450/490/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2025 р.Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Качмар М.З.

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє представник Висоцька Христина Олегівна до ОСОБА_1 про (предмет спору) відшкодування шкоди в порядку регресу,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): представник позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України звернувся до відповідача ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача (МТСБУ) понесені витрати в розмірі 220028,00 грн. регламентна виплата МТСБУ на користь ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , по відшкодуванню шкоди по втраті годувальника, як особі, яка перебувала на утриманні померлої потерпілої особи та відшкодування ОСОБА_2 витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника; 1549,96 грн. - витрати на оплату судового збору з врахуванням витрат виконавчого провадження в межах цивільної справи № 451/246/23; 3300,42 грн. витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги в межах цивільної справи № 450/246/23, з врахуванням суми повернутої з державного бюджету; та судові витрати в розмірі 2687,54 грн.

В обґрунтування позову зазначає наступне. 15.02.2020 о 18 год. 15 хв. на автодорозі сполученням М-06 «Київ Чоп» на 530 км. + 520 м. біля с. Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та пішохода ОСОБА_4 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди 16.02.2020 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 37/20 від 17.02.2020 та висновку експерта № 37/2020 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок травм, отриманих при ДТП, яка мала місце 15.02.2020. На момент ДТП на утриманні у загиблого ОСОБА_4 перебувала його малолітня дочка ОСОБА_3 . Дружина ОСОБА_4 ОСОБА_2 є законним представником ОСОБА_3 . Жодний поліс не забезпечував автомобіль «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . 28.09.2021 уповноважений представник особи, яка мала право на отримання відшкодування з метою отримання відшкодування збитків, на виконання вимог ст.35 Закону № 1961-IV звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з відповідними заявами. Крім того, ОСОБА_2 , діючи в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , та у власних інтересах, звернулася з позовною заявою до суду (судова справа № 450/246/23). Внаслідок розгляду такого позову 28.03.2023 Пустомитівським районним судом Львівської області було ухвалено рішення, яким часткового задоволено позовні вимоги. Не погоджуючись з рішення суду, МТСБУ оскаржило його, подавши апеляційну скаргу. Внаслідок розгляду такої скарги Львівським апеляційним судом 25.01.2024 була ухвалена постанова, якою апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 змінено. Такими судовими рішення було стягнуло з МТСБУ: на користь ОСОБА_2 50 000,00 грн. витрат на спорудження та виготовлення надгробного пам`ятника; на користь ОСОБА_3 : 170028,00 грн. - страхового відшкодування утриманцям померлого по втраті годувальника; в дохід держави 1 073,60 грн. судового збору. Подання апеляційної скарги було здійснено разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно рішення першої інстанції (ще до його зміни апеляційним судом) набрало законної сили. На підставі чого, представник ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ 02.05.2023 із заявою про добровільне виконання рішення суду. Загальний розмір стягнення на підставі лише рішення суду першої інстанції спочатку становив 226 704,00 грн. 03.05.2023 на банківські реквізити Мелеха Дмитра Орестовича (який діяв від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , право здійснення переказу на такі реквізити було передбачено доданою копією довіреності), на виконання рішення суду МТСБУ здійснило виплату відшкодування особі, яка має право на отримання такого відшкодування - в розмірі встановленому рішеннями суду першої інстанції. Після ухвалення постанови Львівського апеляційного суду від 25.01.2024 загальний розмір стягнення з МТСБУ зменшився на 6 676,00 грн., що стало підставою звернення МТСБУ до суду із заявою про поворот виконання. Внаслідок розгляду такої Пустомитівським районним суду 04.04.2024 було винесено ухвалу, якою стягнуто з ОСОБА_2 на користь МТСБУ 6676,00 грн. В зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону, МТСБУ здійснило виплату відшкодування особам, які мали право на отримання відшкодування - в загальному розмірі 220 028,00 грн. Крім того, МТСБУ було також понесені наступні витрати 1549,96 грн. в межах виконавчого провадження № 71866646 МТСБУ 24.05.2023 здійснило оплату судового збору в межах цивільної справи № 450/246/23 на користь держави та витрат виконавчого провадження; що підтверджується доданими копіями матеріалів виконавчого провадження та платіжної інструкції № 922529. Варто звернути увагу, що суд першої інстанції здійснив примусове виконання рішення суду під час апеляційного провадження; 3400,56 грн. сплата судового збору за подання апеляційної скарги в межах справи № 450/246/23, що підтверджується доданою копією платіжної інструкції № 932852. Варто підкреслити, що відповідно до додаткової постанови Львівського апеляційного суду від 12.02.2024 МТСБУ було повернуто з такої суми 100,14 грн. за рахунок держави. Тобто, залишок становить 3 300,42 грн.; що в загальному становить 4 850,38 грн. Тобто загальний розмір понесених МТСБУ витрат, які підлягають стягненню з відповідача, становить 224878,38 грн. та судові витрати в розмірі 2687,54 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, просила такі задоволити.

Позиція відповідача: відповідач в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

02.07.2024 відповідь з єдиного державного демографічного реєстру; 02.07.2024 ухвала Сихівського районного суду м. Львова про передачу справи за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області; 29.07.2024 ухвала про відкриття провадження; 03.09.2024 заява представника позивача про розгляд справи без участі; 03.09.2024 ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 01.10.2024 заява представника позивача про розгляд справи без участі; 09.12.2024 заява представника позивача про розгляд справи без участі; 04.02.2024 заява представника позивача про розгляд справи без участі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено, що 15.02.2020 приблизно о 18 годині 15 хвилин на автодорозі сполученням М-06 "Київ - Чоп" на 530 км + 520 м біля с. Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та пішохода гр. ОСОБА_4 який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

За фактом ДТП слідче управління ГУНП у Львівській області 16.02.2020 внесло відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 37/20 від 17.02.2020 та висновку експерта № 37/2020 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок травм, отриманих при ДТП, яка мала місце 15.02.2020.

На момент ДТП на утриманні у загиблого ОСОБА_4 перебувала його малолітня дочка ОСОБА_3 . З копії свідоцтва про народження від 19.05.2011 вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 22.04.2009 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Ременівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області від 22.04.2009.

На дату скоєння цієї пригоди відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

28.09.2021 уповноважений представник особи, яка мала право на отримання відшкодування з метою отримання відшкодування збитків, на виконання вимог ст.35 Закону № 1961-IV звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з відповідними заявами.

Згідно рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28.03.2024 у справі № 450/246/23 позовні вимоги ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволено частково. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України 56676 грн. регламентних виплат щодо витрат на виготовлення та спорудження надгробного пам`ятника, 170028 грн. регламентних виплат щодо витрат у зв`язку із смертю потерпілого та 1073,60 грн. судовий збір в дохід держави.

Львівським апеляційним судом 25.01.2024 року була ухвалена постанова, якою апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28.03.2023 змінено.

Таким чином, судовими рішення було стягнуло з МТСБУ: на користь ОСОБА_2 50000,00 грн. витрат на спорудження та виготовлення надгробного пам`ятника; на користь ОСОБА_3 170028,00 грн. - страхового відшкодування утриманцям померлого по втраті годувальника; та судовий збір в дохід держави у розмірі 1 073,60 грн.

Згідно платіжної інструкції № 971242 від 03.05.2023, 03.05.2023 на банківські реквізити Мелеха Дмитра Орестовича (який діяв від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , право здійснення переказу на такі реквізити було передбачено доданою копією довіреності), на виконання рішення суду МТСБУ здійснило виплату відшкодування особі, яка має право на отримання такого відшкодування - в розмірі встановленому рішеннями суду першої інстанції, а саме 226704,00 грн.

Однак, після ухвалення постанови Львівського апеляційного суду від 25.01.2024 року загальний розмір стягнення з МТСБУ зменшився на 6 676,00 грн., тому МТСБУ звернулося до суду із заявою про поворот виконання.

Внаслідок розгляду такої Пустомитівським районним суду 04.04.2024 було винесено ухвалу, якою стягнуто з ОСОБА_2 на користь МТСБУ 6676,00 грн.

Таким чином, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону, МТСБУ здійснило виплату відшкодування особам, які мали право на отримання відшкодування - в загальному розмірі 220 028,00 грн.

МТСБУ надсилало відповідачу листи-претензії, щодо компенсації витрат в добровільному порядку. Однак жодної відповіді на такі відповідач не надав, і перерахунків позивачу не здійснював.

Станом на дату подання цієї позовної заяви, відповідачем не відшкодовано витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а тому позивач просить стягнути вказані кошти з відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз.1 п.4 постанови №4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язку та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У відповідності до приписів ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: Пункт 27.1. - страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди; Пункт 27.2 встановлює, що Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одної меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Крім цього суд враховує, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, а завдана ним шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, у тому числі якщо шкоду завданої здоров`ю особи (постанови Верховного Суду у справах: №751/8121/17 від 14 січня 2019 року; №500/2095/15-ц від 10 січня 2019 року; №757/59802/16-ц від 05 грудня 2018 року; №126/1439/17 від 01 лютого 2018 року).

На момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.21.4 ст.21 Закону № 1961-IV, у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Суд вважає, що після проведення виплати, у страховика дійсно виникло законне право вимагати від відповідача повернення суми сплаченого відшкодування в розмірі 220028,00 грн.

На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат в розмірі 1549,96 грн. на оплату судового збору з врахуванням витрат виконавчого провадження в межах цивільної справи № 451/246/23, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, чинним законодавством не передбачено право страховика вимагати відшкодування вартості витрат виконавчого збору, у зв`язку з тим, що такі витрати страховика не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на примусове виконання рішення суду. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, яка відповідальна за спричинену шкоду, а тому суд не убачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача ОСОБА_1 вартості витрат понесених на сплату виконавчого збору в розмірі 1549,96 грн., а тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Судом встановлено, що додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 12.02.2024 у справі № 450/246/23 вимогу про стягнення з відповідача 3300,42 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги в межах цивільної справи № 450/246/23 вирішено.

Тому з врахуванням наведено слід відмовити у вимозі про стягнення з відповідача 3300,42 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги в межах цивільної справи № 450/246/23.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2629,57 грн.

На підставі ст. 4, 258-259, 265, 281-283, 289 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України, задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 220028,00 (двісті двадцять тисяч двадцять вісім грн. 00 коп.) гривень

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, суму сплаченого судового збору 2629,57 (дві тисячі шістсот двадцять дев`ять грн. 57 коп.) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, 02154, , м. Київ, Русанівський бульвар, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 14.02.2025 року.

СуддяД. А. Кукса