Справа №705/1466/24
2-з/705/4/25 УХВАЛА
21 лютого 2025 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Дарницький ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
У провадженні суду перебувають матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Дарницький ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Розгляд справи проводиться в спрощеному позовному провадження без виклику сторін.
Після подачі позовної заяви позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню №55162702, відкритому на підставі виконавчого напису №6336, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 10.07.2017.
При зверненні до суду з позовом питання про забезпечення позову позивач не ставив, але на даний час не застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного стягнення.
На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України суд вважає за доцільне необхідне розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п.п.1, 2 та 4 ч.1, 2 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зокрема: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Згідно п.3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Відповідно до п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У п.7 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ вказано, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні.
Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
У постанові Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №55162702 від 15.11.2017 державним виконавцем Дарницького ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) здійснюються виконавчі дії з примусового виконання виконавчого напису №6336, виданого 10.07.2017 приватним нотаріусом Бондар І.М.
Згідно п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.
Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.
Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити.
За таких обставин зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, є обґрунтованим та співмірним заявленим позовним вимогам, а тому суд вважає, що вимоги щодо зупинення стягнення за виконавчим написом підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Як передбачено ч.1 ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).
Суд не вбачає підстав вимагати від позивача забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч.3 ст.154 ЦПК України, відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 154, 353, 354 ЦПК України, суд
Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
Зупинити стягнення по виконавчому провадженню №55162702, відкритому на підставі виконавчого напису №6336, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 10.07.2017 до набрання законної сили рішенням суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Дарницький ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Копію ухвали направити Дарницькому ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) для виконання, та сторонам до відома.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Р. В. Піньковський