Справа № 444/5063/24
Провадження № 2/444/507/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Стець М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви в нотконтору про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подачі заяви в нотконтору про прийняття спадщини та просить визначити йому трьохмісячний додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 померлої. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка проживала в с. Крехів Жовківського району (тепер Львівський район) Львівської області, що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Крехівською сільською радою.

При житті мати склала заповіт, яким все належне їй майно та все те на що вона мала право за законом на день смерті, заповіла ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та йому ОСОБА_1 . Заповіт посвідчила в Крехівській сільській раді17.02.2000 року.

Після смерті матері відкрилася спадщина за заповітом в т. ч. і на належну їй земельну частку (пай) площею 0,62 га на території Крехівської сільської ради (тепер Жовківської міської рада). Про те, що матері належала земельна частка (пай) довідався недавно, коли йому повідомити щоб вже оформляв земельну частку після смерті матері тому, що його ім`я зазначено в заповіті та що він має право на частку спадку. Про те, що матір`ю складено заповіт йому не було відомо.

На день смерті матері не проживав з нею, так як відбував покарання за вироком суду від 08.05.1998 року. Від покарання звільнений 26.06.2008 року, що підтверджується довідкою про звільнення серії ТЕР №00017. Після звільнення захворів, перебував тривалий час на лікуванні за результатами якого його визнано інвалідом 2-ї групи. Інвалідність йому поновлювали щорічно, а надалі визнано інвалідом безтерміново, що підтверджено довідкою МСЕК №053685 від 02.03.2022 року.

Довідавшись, що мати йому заповіла належне їй майно, звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори про спадкування, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину належної земельної частки (паю), яка залишилася після оформлення своїх часток іншими спадкоємцями. Відмовлено у видачі свідоцтва з підстав пропущення строку для подачі заяви в передбачений законом шести місячний строк та роз`яснено щоб звернувся до суду про визначення додаткового строку для подачі заяви до нотаріуса про спадкування. Вважає. що його право підлягає захисту в судовому порядку і просить задоволити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленнями про вручення повідомлення, однак Жовківською міською радою повідомлено про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи в їх відсутності та покладаються на думку суду.

Позивач надіслав суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутності, а тому суд вважає можливим розгляд справи без участі позивача та представника відповідача зважаючи на подані позивачем та представником відповідача заяви про розгляд справи в їх відсутності, висловлені позиціїї в справі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази за матеріалами справи суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 належить задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом.

Ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених і на підставі доказів поданих суду.

Ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 яка проживала в с. Крехів Жовківського району (тепер Львівського району) Львівської області що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Крехівською сільською радою.

Із заповіту посвідченого 17.02.2000 року в Крехівській сільській раді вбачається, що все належне своє майно ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Із сертифікату серії ЛВ № 025899 виданого Крехівською сільською радою на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що на день смерті вона мала право на 0.62 га земельної частки (паю).

Позивач стверджує, що про заповіт матері незнав, про такий довідався недавно, коли поспілкувався з братом ОСОБА_6 , а тому звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори про спадкування, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину належної мені земельної частки (паю), з підстав пропущенняним строку для подачі заяви в передбачений законом шести місячний строк та роз`яснено, щоб він звернувся до суду про визначення додаткового строку для подачі заяви до нотаріуса про спадкування.

Позивач також зазначає, що на день смерті матері не проживав з нею, так як відбував покарання за вироком суду від 08.05.1998 року. Від покарання звільнений 26.06.2008 року, що підтверджується довідкою про звільнення серії ТЕР №00017 виданої начальником Копичинської виправної колонії №112. Зазначає також, що після звільнення хворів, перебував тривалий час на лікуванні за результатами якого його визнано інвалідом 2-ї групи.

Про те, що ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи безтерміново стверджено довідкою МСЕК № 053685 від 02.03.2022 року.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями строк для прийняття спадщини нею встановлюється у три місяці.

Таким чином, закон встановлює строк для прийняття спадщини шість місяців з часу відкриття спадщини. У разі неподання заяви протягом цього строку спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину, окрім випадку, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Однак, вказаний строк не є присічним і сам факт його пропуску не свідчить про втрату особою права на спадкування.

У пункті 24 постанови Верховного Суду України (далі - ВСУ) від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом встановлено, що позивач не звернувся про спадкування до нотаріальної контори із-за необізнаності про наявність заповіту, оскільки відбував покарання, не спілкувався з родиною, хворів, є інвалідом 2-ї групи. А тому суд вважає, що відбулися істотні обставини, які вплинули на строк подачі заяви позивачем ОСОБА_1 про спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб(спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша ст. 217 ЦК України).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповітіі. У разі відсутності заповіту, визнання недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом.

Відповідно до ст. 1268, 1270 ЦУК України спадкоємець за законом чи має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-місячного строку, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, необхідно мати на увазі, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, судом встановлено, що у позивача були істотні обставини через які він не подав заяву про спадкування в нотаріальну контору, а тому в суду є всі підстави для задоволення позову.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 264-265, 354, 355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 3-х місячний додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ясиновський Р. Б.