ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/5195/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф. А., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі по тексту - ПАТ НАСК «Оранта», відповідач), в якому просила суд стягнути зі страхової компанії на свою користь несплачену частину страхового відшкодування у розмірі 50 268,13 грн, вартість послуг евакуатора в розмірі 1 200 грн та витрати за проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу у розмірі 2 500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24 липня 2024 року о 8:30 год. у м. Львів по вул. Стрийській, 73, мала місце дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_2 , керуючи службовим транспортним засобом марки «Peugeot Boxer», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Львівський бронетанковий завод», не обрав безпечну швидкість, виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMW Х3», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є позивач. Цивільно-правова відповідальність належить ТОВ «Львівський бронетанковий завод» транспортного засобу марки «Peugeot Boxer», державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована полісом №АТ4780245 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ НАСК «Оранта».

27 серпня 2024 року позивачка отримала страхове відшкодування від НАСК «Оранта» шляхом перерахування безготівкових коштів в сумі 21 153,43 грн на її банківську карточку. Проте розмір страхового відшкодування в сумі 21 153,43 грн страховиком НАСК «Оранта» з позивачкою погоджено не було, дана сума не покриває витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу марки BMW Х3», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Вважаючи, що отримана сума страхового відшкодування не відповідає грошовим втратам, які необхідно понести для здійснення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «BMW Х3», державний номерний знак НОМЕР_2 , позивачка скерувала засобами електронної пошти повідомлення НАСК «Оранта» з проханням надати свого представника на проведення незалежної експертизи зазначеного вище транспортного засобу, яке відбудеться 26 серпня 2024 року о 12:10 год. за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 195 а. Свого представника відповідач на проведення незалежної експертизи не надав.

Незалежна експертна оцінка транспортного засобу була проведена та оформлена 02 вересня 2024 року «Звітом № ФД-0404 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу». Відповідно до висновків зазначеного Звіту встановлено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу становить 89 122,02 грн (включаючи ПДВ на матеріали, фарбування та запасні частини).

06 вересня 2024 року позивачка оскаржила рішення про розмір страхового відшкодування, подавши відповідну скаргу до Львівської обласної дирекції НАСК «Оранта», долучивши до неї копію звіту № ФД-0404 про визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW Х3», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Проте, у своїй відповіді від 04 жовтня 2024 року відповідач листом № 09-02-17/11095 зазначив про обопільну вину учасників дорожньо-транспортної пригоди, і тому відповідачем прийнято рішення про доплату позивачці страхового відшкодування в розмірі 17 700,46 грн.

Дана позиція відповідача не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки обопільної вини не визначено ніякими доказами, а при оформленні 27 липня 2024 року повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) винуватець дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 підтвердив у письмовому вигляді, що він свою вину визнає.

Таким чином позивачка вважає, що відповідач зобов`язаний доплатити суму страхового відшкодування у розмірі 50 268,13 грн, розрахунок якої є наступним: 89 122,02 грн (вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу на підставі висновку від 02 вересня 2024 року суб`єкта оціночної діяльності) - 21 153,43 грн (відшкодована НАСК «Оранта» 27 серпня 2024 року частина суми страхового відшкодування) - 17 700,46 грн (відшкодована НАСК «Оранта» 08 жовтня 2024 року частина суми страхового відшкодування) = 50 268,13 грн.

Також позивачка зазначила, що у зв`язку із вказано дорожньо-транспортною пригодою вона понесла додатково грошові витрати на послуги евакуатора в розмірі 1 200 грн та витрати на оплату за проведення незалежної експертної оцінки в розмірі 3 500,00 грн, які також просить стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою судді від 12 листопада 2024 року відкрито провадження в даній справі в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки.

На адресу суду 16 грудня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не визнає позов у повному обсязі та просить суд в задоволенні позову відмовити. Відзив обґрунтовано тим, що НАСК «Оранта» провела додаткове розслідування та прийшла до висновку про обопільну вину обох учасників дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку із цим страхова компанія виплатила позивачці 77 707,79 (збиток без ПДВ) : 2 = 38 853,89 грн. Також до позовної заяви позивачкою долучено квитанцію про оплату витрат по евакуації транспортного засобу в розмірі 1 200 грн. У зв`язку із обопільною виною відшкодуванню підлягає 50%, тобто 600 грн, які відповідачем сплачено на користь позивачки, що підтверджується платіжною інструкцією №68068 від 11 грудня 2024 року.

Тому НАСК «Оранта» правомірно розділено відповідальність між позивачем та страхувальником, адже саме страховик відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) має право встановити обставини, розмір збитку та вину в дорожньо-транспортній пригоді.

Зазначає, що на доплату (компенсацію ПДВ) потерпілий не має права, оскільки позивачкою не надано доказів ремонтно-відновлювальних робіт у платника ПДВ (актів виконаних робіт з підтвердженням оплати з ПДВ).

Указує на те, що у відповідності із положеннями статті 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком виконано свій обов`язок направлено представника у 10 денний строк, складений протокол огляду, тобто правових підстав відшкодування витрат на проведення експертизи позивачем, не має. Страховик вчасно виконав свої зобов`язання.

На адресу суду 07 січня 2025 року надійшла відповідь на відзив, у якій позивачка зазначила про те, що висновок відповідача щодо обопільної вини двох водіїв не відповідає фактичним обставинам справи, є надуманим і не підтвердженим ніякими засобами доказування.

На адресу суду 18 січня 2025 року надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких представник відповідача зазначає про те, що позивачкою не спростовано жодною нормою право страховика на проведення страхового розслідування та застосування при розслідуванні типових схем дорожньо-транспортної пригоди, за висновками якого відповідач сплатив позивачці страхове відшкодування у повному обсязі. Отже, враховуючи викладене, підстави для стягнення заявлених позовних вимог з НАСК «Оранта», відсутні.

28 січня 2025 року на адресу суд від позивача надійшли пояснення, у яких вона просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 липня 2024 року о 8:30 год у м. Львів на вул. Стрийська, 73 громадянин ОСОБА_3 , керуючи службовим транспортним засобом марки «Peugeot Boxer», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Львівський бронетанковий завод», не вибрав безпечної швидкості, виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMW Х3», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є позивач.

З матеріалі справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода була оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколом).

Так, 24 липня 2024 року учасниками дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було оформлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. При цьому, вказаний Європротокол підписаний сторонами без зауважень, у графі «Мої зауваження» зазначено, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнав.

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Львівський бронетанковий завод» транспортного засобу марки «Peugeot Boxer», державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована полісом № АТ4780245 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ НАСК «Оранта».

Суд визнає Європротокол як належний та допустимий доказ у справі, виходячи з наступного.

Так, з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17 лютого 2011 року, яким внесено зміни та доповнення до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дозволено учасника дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених пунктом 33.2 статті 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («Європротокол») без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.

Згідно пункту 33.2 статті 33 зазначеного вище Закону України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмований (загиблих) людей, а також згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання.

На виконання Закону України від 17 лютого 2011 року, Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МСТБУ від 11 серпня 2011 року № 274/2011 інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Інструкція).

Відповідно до вказаної Інструкції, у Європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання дорожньо-транспортної пригоди, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомлення категорично забороняються, та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Як вбачається із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 24 липня 2024 року воно заповнено обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосується інформації про транспортний засіб «А» та транспортний засіб «Б», зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені обставини дорожньо-транспортної пригоди, зафіксовано місце зіткнення у схемі дорожньо-транспортної пригоди.

Водієм ОСОБА_2 , який керував службовим транспортним засобом марки «Peugeot Boxer», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Львівський бронетанковий завод» вину визнано, про що вказано в Європротоколі та засвідчено особистим підписом.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У зв`язку із тим, що між учасниками дорожньо-транспортної пригоди спільно складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), отже водій, винний у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, Європротокол або Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 24 липня 2024 року, яке складене учасниками дорожньо-транспортної пригоди відповідно до норм чинного законодавства і є належним доказом вини особи, що скоїла дорожньо-транспортну пригоду, у зв`язку із чим завдана шкода підлягає відшкодуванню, а обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Так, суд за змістом Європротоколу встановив обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди та особу, відповідальну за заподіяну шкоду.

З метою отримання страхового відшкодування, позивачка 24 липня 2024 року звернулася до представництва ПАТ НАСК «Оранта» з відповідною заявою-повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою на виплату страхового відшкодування (в порядку статті 35 Законі), в якій для перерахунку страхової виплати вказала власні банківські реквізити.

27 серпня 2024 року позивачці на розрахунковий рахунок було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 20 992,67 грн.

Не погоджуючись з визначеним відповідачем розміром відновлювального ремонту, позивачка звернулась до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 для встановлення реальної вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого КТЗ.

02 вересня 2024 року спеціаліст склав Звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого КТЗ №ФД-0404, відповідно до якого: вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу складає 89 122,02 грн включаючи ПДВ на матеріали фарбування та запасні частини; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ марки «BMW Х3», державний номерний знак НОМЕР_2 , без урахування ПДВ складає 77 707,79 грн.

06 вересня 2024 року позивачка оскаржила рішення про розмір страхового відшкодування, подавши відповідну скаргу до Львівської обласної дирекції НАСК «Оранта», долучивши до неї копію звіту № ФД-0404 про визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW Х3», державний номерний знак НОМЕР_2 .

У своїй відповіді від 04 жовтня 2024 року відповідач листом № 09-02-17/11095 зазначив про обопільну вину учасників дорожньо-транспортної пригоди, і тому відповідачем прийнято рішення про доплату позивачці страхового відшкодування в розмірі 17 700,46 грн, яке сплачено на рахунок позивачки 08 жовтня 2024 року.

Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода) (частина друга статті 22 ЦК України).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами частини першої статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно пункту 9.1 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Пунктом 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За приписами статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, зокрема, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності і власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пунктів 34.2, 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно частини 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

За приписами п. 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України.

Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку. Страховик не може відмовити страхувальнику в проведенні розслідування і повинен ознайомити аварійного комісара з усіма обставинами страхового випадку, надати всі необхідні матеріальні докази та документи.

У разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) страхове бюро можуть робити запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Таким чином, не погоджуючись з визначеним відповідачем розміром страхового відшкодування, позивачка скористалася своїм правом та звернулася до спеціаліста автотоварознавця, оцінювача ОСОБА_4 із заявою здійснити розрахунок матеріальної шкоди спричиненої внаслідок пошкодження її транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24 липня 2024 року.

Будь-які докази узгодження розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, в матеріалах справи відсутні. Відомості про те, що страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна в матеріалах справи відсутні. Будь-яких письмових запитів чи вимог від ПАТ НАСК «Оранта» щодо надання додаткових документів, відомостей, інформації тощо, щодо обставин настання даного страхового випадку, а також письмових повідомлень про продовження строку розгляду та прийняття рішення відносно поданої заяви на виплату страхового відшкодування позивачці не направлялись.

27 серпня 2024 року ПАТ НАСК «Оранта» було сплачено на рахунок ОСОБА_1 - 20 992,67 грн, а 08 жовтня 2024 року - 17 700,46 грн, що не заперечується сторонами.

Також суд враховує, що згідно пункту 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) приймає рішення про здійснення страхового відшкодування після узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування.

Поряд з цим, з матеріалів справи видно, що позивачка не була згодна з розміром відновлювального ремонту, і звернулася до оцінювача ОСОБА_4 із заявою здійснити розрахунок матеріальної шкоди пошкодженого КТЗ та в подальшому направила відповідний звіт страховику з заявами та вимогами про виплату страхового відшкодування в розмірі, визначеному звітом.

Вказане свідчить про те, що розмір страхового відшкодування з позивачем не узгоджувався. Отже, ПАТ НАСК «Оранта» не дотрималося умов страхування та здійснив врегулювання даного страхового випадку з порушенням положень пункту 36.2 статті 36 Закону.

Таким чином, у матеріалах справи на підтвердження розміру збитку з розрахунку вартості матеріального збитку завданого внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «BMW Х3», державний номерний знак НОМЕР_2 , міститься Звіт № ФД-0404 відповідно до якого: вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу складає 89 122,02 грн, включаючи ПДВ на матеріали фарбування та запасні частини; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ марки «BMW Х3», державний номерний знак НОМЕР_2 , без урахування ПДВ складає 77 707,79 грн.

Під час розгляду справи відповідачем (страховиком) не надано будь-яких належних обґрунтувань та доказів того, що наданий позивачем звіт є неправильним або неповним та, що експертом при визначені розміру збитків було включено пошкодження, які не були заподіяні транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи вищенаведене, у зв`язку, у тому числі і з не погодженням із виплаченим розміром страхового відшкодування, також відсутність обґрунтованих заперечень щодо зазначеного звіту з боку відповідача, суд приймає звіт № ФД-0404 від 02 вересня 2024 року належним і допустимим доказом та при вирішенні позовних вимог приймає до уваги саме звіт наданий позивачем, як такий, що не викликає сумніви в його правильності відповідно до якого: вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу складає 89 122,02 грн включаючи ПДВ на матеріали фарбування та запасні частини; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ марки «BMW Х3», державний номерний знак НОМЕР_2 , без урахування ПДВ складає 77 707,79 грн.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961 IV, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підпункт «а» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України).

У зв`язку із виплатою страхового відшкодування не на рахунок платника ПДВ із вартості робіт, матеріалів та запасних частин утримано суму ПДВ, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодуванню позивачу вартості ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ.

Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

У зв`язку із вищенаведеним відповідач сплатив тільки частину страхового відшкодування, а тому страхове відшкодування має бути доплачено виходячи з розрахунку: 77 707,79 грн (матеріальна шкода згідно звіту № ФД-0404 без врахування ПДВ) - 20 992,67 грн (частково виплачене страхове відшкодування) - 17 700,46 грн (частково виплачене страхове відшкодування) = 39 014,66 грн - сума що підлягає доплаті в якості страхового відшкодування.

Згідно з умовами статті 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожні транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються таз витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Так, позивачем понесено витрати у розмірі 1 200,00 грн з евакуацією пошкодженого її транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, та з урахуванням сплати страховиком половини вартості цих витрат у розмірі 600,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 68068 від 11 грудня 2024 року, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачена сума витрат на евакуацію пошкодженого транспорту в розмірі 600 грн.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 873,00 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись стст. 979, 980, 988, 990, 991, 1166, 1187ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (адреса місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7 Д; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду в рамках страхового відшкодування в розмірі 39 014,66 грн., суму в розмірі 600,00 грн за послуги з евакуації пошкодженого транспортного засобу, а також судовий збір в розмірі 873,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.