Провадження№ 2-о/521/58/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Ганошенка С.А.,

за участі секретаря судового засідання Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу за заявою заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту прийняття спадщини.

В обґрунтування вказаної заяви зазначалося, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.09.1988 року, батько покійного чоловіка заявниці - ОСОБА_3 отримав у спадок 7/50 частини житлового будинку, що знаходяться в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько померлого її чоловіка ОСОБА_3 , заповів належну йому частку житлового будинку під АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій розташована вищезазначена частина житлового будинку. Зазначений заповіт посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., зареєстрований в реєстрі за № 1906. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько покійного чоловіка заявниці - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, що складається із нерухомого майна у вигляді 7/50 частин житлового будинку, що знаходяться в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік заявниці - ОСОБА_4 . Заявниця звернулась із заявою до Малиновської Державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка заявниці - ОСОБА_4 , витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі № 7665397, номер у спадковому реєстрі 72317952, номер у нотаріуса 216/2024. Малиновська державна нотаріальна контора у місті Одеса повідомила, що спадкове майно складається з частини житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 та на праві власності, зазначена вище частина житлового будинку належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Їй роз`яснено, що відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але покійний чоловік заявниці - ОСОБА_4 , для прийняття спадщини та подальшого оформлення на своє ім`я спадкового майна, згідно вимог чинного законодавства України, обов`язково повинен був за життя та протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини - подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. Для подальшого оформлення спадщини їй необхідно встановити в судовому порядку, що ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з чим вона вимушено була звернутись до суду із відповідною заявою.

Ухвалою суду від 24.07.2024 відкрито провадження у справі, цивільну справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження. Також витребувано у державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса Карпової Наталії Миколаївни належним чином завірену копію спадкової смерті № 216/2024, заведеної після померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

02.09.2024 року на адресу суду на виконання ухвали суду від 24.07.2024 року надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 216/2024 до майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 55-71).

17.12.2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява представника заявника адвоката Хроменкова В.С. про уточнення позовних вимог, в якій вимога про встановлення факту, що ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 підлягає заміні на вимогу про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю ОСОБА_3 , та його сина ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 , та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю ОСОБА_1 , та її чоловіка ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.101-102).

У судове засідання 13.02.2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявна заява від представника заявника адвоката Хроменкова В.С. про розгляд справи за його відсутності (а.с. 76-77) та заява від заінтересованої особи ОСОБА_2 про розгляд заяви за його відсутності (а.с. 79).

Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено відповідний актовий запис № 10590, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22.10.2020 року (а.с. 26).

Померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , володів на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 вересня 1988 року № 347/1988 року зареєстрованого в реєстрі за № 2-3002 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6213244 від 14.01.2005 року на праві приватної спільної часткової власності 7/50 часткою житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21-22).

Померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уклав заповіт 04.06.2004 року, яким належну йому частину житлового будинку під АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій розташована вищезазначена частина житлового будинку заповів ОСОБА_4 , заповіт зареєстровано в реєстрі за № 1906 (а.с. 23-24).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено відповідний актовий запис № 10285, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 26.10.2023 року (а.с. 27).

ОСОБА_4 уклав шлюб із заявницею 15 липня 1994 року, про зроблено запис № 620 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 15.07.1994 року (а.с. 25).

В шлюбі у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народився ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що зроблено відповідний запис № 1163, серія НОМЕР_4 від 02.10.2001 (а.с. 15).

Державний нотаріусМалиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Карпова Н.М. листом вих. № 1925/02-14 від 12.06.2024 року повідомила ОСОБА_1 про необхідність для подальшого оформлення спадщини встановити у судовому порядку, що ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 (а.с. 29).

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (надалі по тексту ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (надалі по тексту Пленум № 7 від 30.05.2008) зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно п. 23 Пленуму № 7 від 30.05.2008 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У постанові від 26.04.2023 у справі № 204/1052/20 Верховний Суд виклав правову позицію, згідно якої під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Отже, особа, яка фактично проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину, а у разі, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення факту проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цього факту.

Враховуючи встановлені судом обставини, надання заявником належних і допустимих доказів спільного фактичного проживання з батьком на момент відкриття спадщини, обрання заявником вірного способу захисту права, наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 76-83, 89, 141, 263-265, 268, 273, 293, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 , та його сина ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_1 , та її чоловіка ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 13.02.2025 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО