РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року

м. Рівне

Справа № 561/1123/24

Провадження № 22-ц/4815/48/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Боймиструка С.В.,

суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Хлуд І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Войтович Л.В., на ухвалу Зарічненського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області у цій справі від 11 вересня 2024 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача 40200,00 грн, та розподілено судові витрати.

13 вересня 2024 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» представник відповідача адвокат Войтович Л.В. звернулася до суду з вказаною заявою (а.с.194-200), у якій просить розстрочити виконання рішення суду рівними платежами по 3688,52 грн строком на один рік.

В обґрунтування заяви покликається несприятливу економічну ситуацію в країні унаслідок перенесеної пандемії, на існування військової агресії рф, девальвації гривні, зростання інфляції, відсутність динаміки зростання власних доходів відповідача. Внаслідок скрутного фінансового стану ОСОБА_1 просить заяву задовольнити.

Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Войтович Л.В. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що, при постановленні оскаржуваної ухвали судом не враховано матеріальний стан відповідача, що є прямим порушенням п. 2 ч. 4 ст. 435 ЦПК України.

З урахуванням того, що у відповідача немає коштів для задоволення своїх мінімальних побутових потреб, було б несправедливо відмовити у розстроченні виконання судового рішення, зважаючи на те, що вона не відмовляється від виконання своїх зобов`язань.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву про розстрочення виконання рішення.

Сторони в судове засідання не зявились.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відмову її задоволенні, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідност.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відповіачем не наведено виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Заявником не доведено, що несприятлива економічна ситуація в країні унаслідок перенесеної пандемії, існування збройної агресії рф, девальвації гривні, чи зростання інфляції перешкодили відповідачу працевлаштуватися чи здійснювати законну підприємницьку діяльність. Відсутність динаміки зростання власних доходів відповідача залежить виключно від ОСОБА_1 і жодним чином не стосується позивача.

Додана до заяви Форма ОК-5 «Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування» не є доказом скрутного матеріального становища та відсутності доходів у 2024 році, адже стосуються лише нарахувань з 2016 по 2023 роки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За правилами ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення або відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10).

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність виняткових обставин, які б перешкоджали належному виконанню боржником рішення суду, ускладнювали б його виконання або робили виконання неможливим.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочення,заявник посилалася на несприятливу економічну ситуацію в країні, яка утворилася внаслідок спалаху у 2020 році пандемії нової коронавірусної інфекції та погіршення її матеріального становища у зв`язку із введенням на території України воєнного стану.

Між тим, колегія суддів зазначає, що пандемія коронавірусу чи введення та продовження строку воєнного стану в Україні не свідчить ні про наявність виняткових обставин, ні про поважність причин невиконання рішення суду.

Додана до заяви Форма ОК-5 «Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування» не є доказом скрутного матеріального становища та відсутності доходів у 2024 році, адже стосуються лише нарахувань з 2016 по 2023 роки.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.141,375,381,382 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Войтович Л.В., залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічненського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.