Справа № 347/2220/24
Провадження № 2/347/86/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів справу за позовною заявою за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Центр надання адміністративних послуг Косівської міської ради, виконавчий комітет Косівської міської ради (орган опіки та піклування-служба у справах дітей) про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю, -

в с т а н о в и в:

Позивачка - ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Центр надання адміністративних послуг Косівської міської ради, виконавчий комітет Косівської міської ради (орган опіки та піклування-служба у справах дітей) про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю, мотивуючи свої вимоги тим, що вона із відповідачем в справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від "25" липня 2024 року був розірваний. В них народилось троє дітей: син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

Старший їх син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає та зареєстрований разом із позивачкою -матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_1 .

Син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживають із позивачкою за адресою АДРЕСА_1 , проте місце реєстрації їх: Косівський район, село Малий Рожин, присілок Центр ( адреса батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що підтверджується Актом матеріально-побутових умов Косівської міської ради від 02.09.2024 та Довідкою Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області Малорожинського старостинського округу № 81/14-15/2 від 14.08.2024.

З метою належного оформлення місця проживання своїх дітей та їх місця реєстрації вона звернулася до Центру надання адміністративних послуг апарату виконавчого комітету Косівської міської ради з метою зняття з місця реєстрації дитини та реєстрації за місцем фактичного проживання в її квартирі, однак в проведенні вказаної реєстраційної дії їй було відмовлено, оскільки відсутня згода одного з батьків дитини на зняття з реєстрації та реєстрацію їх за новим місцем проживання, а також те, що батьки дитини зареєстровані за різними адресами.

Вона неодноразово зверталася до ОСОБА_2 , щоб останній надав свою згоду на зміну місця реєстрації дітей оскільки сам відповідач зв`язок із дітьми не підтримує, їх навчанням та розвитком не цікавиться та має заборгованість по сплаті аліментів. Така ситуація перешкоджає оформленню дітей в заклади освіти, заклади охорони здоров`я та в цілому створює труднощі для реалізації позивачкою повноцінного виховання дітей та суперечить їхнім правам та інтересам. Однак, вказані прохання були відповідачем проігноровані, жодних відповідей не надав, а тому просить позов задоволити та прийняти рішення суду яким визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Центру надання адміністративних послуг Косівської міської ради, виконавчий комітет Косівської міської ради (органу опіки та піклування-служба у справах дітей) в судове засідання не з`явилися.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 18.02.2025 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідач в справі ОСОБА_2 не подав відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що сторони в справі перебували в зареєстрованому шлюбі.

Із долученої до матеріалів копії рішення суду від 25.06.2024 року (а.с.10-13) вбачається, що судом вирішено «Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11 березня 2022року у Косівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що було зроблено актовий запис №45 - розірвати.»

Встановлено, що за час спільного проживання сторін, в них народилось троє дітей : син- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Косівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції а.с.16; син- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Косівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Косівському районі Івано- Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції а.с.17 та син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Косівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції а.с.18.

Відповідно до долученого до матеріалів справи витягу з реєстру територіальної громади а.с.21 встановлено, що ОСОБА_1 15.03.1992 року зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1

Згідно витягів з реєстру територіальної громади (№2024/002885527 від 22.03.2024, №2023/008185603 від 10.10.2023 року) ОСОБА_1 та її старший син ОСОБА_5 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до витягів з реєстру територіальної громади (№№2024/000588817, 2024/000587422 від 18.01.2024 року) зареєстровані за місцем реєстрації батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно довідки Малорожинського старостинського округу Кутської селищної ради №81/14-15/2 від 14.08.2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 , з 12.10.2023 року не проживають за місцем реєстрації.

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Косівської міської ради за № 17 від 29.01.2025 року затверджено висновок органу опіки і піклування про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2

Як вбачається із висновку від 31.01.2025 року про визначення місця проживання малолітніх дітей (а.с.71-73) органом опіки і піклування Косівської міської ради було розглянуто письмові докази та пояснення ОСОБА_1 подане на адресу Служби від 02.12.2024 року, 21.01.2025 року стало відомо про те, що батько її дітей ОСОБА_2 не приймає участі у навчально-виховному процесі дітей: не приходить ні у дошкільний заклад до наймолодшого сина, ні в ліцей - до старших дітей, не спілкується з вихователями, учителями, не водить синів на гуртки, секції, навіть не телефонує до них тощо. Наймолодшого сина ОСОБА_6 бачив півтора роки тому. Через спір, який виник, батько ОСОБА_2 не дав згоди на реєстрацію двох менших дітей з матір`ю ОСОБА_7 за місцем її реєстрації.

18.12.2024 року у телефонній розмові ОСОБА_2 повідомив про те, що проживає у м.Івано-Франківську та не заперечує проти реєстрації дітей з матір`ю ОСОБА_7 . До Служби у справах дітей на запрошення ОСОБА_8 так і не з`явився, свої письмові пояснення не надав. Із наданих Косівським ліцеєм №1 ім. Я.Мудрого характеристик на ОСОБА_9 , учня 4 класу, ОСОБА_2 , учня 9 класу, стало відомо, що діти зарекомендували себе, як старанні, дисципліновані, доброзичливі. Вихованням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 займається матір ОСОБА_1 , яка завжди приділяє належну увагу інтересам дітей, цікавиться навчанням, поведінкою, відвідує класні та загальношкільні батьківські збори (Листи від 02.12.2024 року №№04-16/61, 04-16/61). Служба у справах дітей Кутської селищної ради листом від 10.01.2025 року №195/02-20 проінформувала про те, що під час візиту за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 вдома не перебував, на телефонні дзвінки не відповідав.

21.01.2025 року працівниками Служби у справах дітей спільно із фахівцем КУ «Центру надання соціальних послуг Косівської міської ради» здійснено виїзд до сім`ї ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_5 . Членами комісії встановлено: умови проживання - добрі. На час обстеження, матір дітей ОСОБА_7 перебувала вдома з наймолодшим сином ОСОБА_6 . У помешканні зроблено сучасний ремонт, кімнати обладнані меблями та побутовою технікою. Старші два сини ОСОБА_12 та ОСОБА_13 мають свою окрему кімнату, де наявні: ліжко місця, шафа для одягу, столик для уроків, ноутбук. Наймолодший син ОСОБА_6 має куточок з іграшками та розвивальними іграми. Діти забезпечені: одягом, взуттям (змінним по сезону), канцелярським приладдям, продуктами харчування, медикаментами тощо. Матір дітей ОСОБА_7 пояснила, що вона із дітьми на даний час проживає у батьківському будинку, де створені всі умови для проживання дітей. Квартиру, в якій ОСОБА_14 зареєстрована, вона поки що здає в оренду, для того, щоб мати можливість матеріально утримувати трьох дітей, оскільки аліменти батько платить лише на двох дітей раз у чотири місяці. Окрім того, їй та дітям завжди та допомагає її мама, бабуся дітей ОСОБА_15 .

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи інтереси дітей в майбутньому, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, виконавчий комітет Косівської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за можливе (доцільне) визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом частин третьої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частин другої, третьої статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (стаття 160 СК України).

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (частина перша статті 161 СК України).

У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20 (провадження № 61-3587св22) зроблено висновок, що «рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першорядно повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. Норми міжнародного права та національне законодавство не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах».

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Отже, визначаючи місце проживання малолітньої дитини з матір`ю, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд при вирішенні спору надає першочергове значення саме найкращими інтересами дитини.

За змістом статті 19 СК України вбачається, що при розгляді спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з внутрішнього переконання, яке ґрунтується на внутрішній оцінці всіх обставин справи в їх сукупності, та погоджуючись із висновком органі рпіки і піклування Косівської міської ради від 31.01.2025 року про доцільність визначення місця проживання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому суд зазначає, що визначення місця проживання дітей із матір`ю не впливатиме на взаємовідносини сина з батьком, оскільки визначення місця проживання дітей з одним із батьків не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків.

Батько дітей , ОСОБА_2 , який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку синів, має право та обов`язок піклуватися про їх здоров`я, стан їх розвитку, незалежно від того з ким вони будуть проживати .

На підставі наведеного, ст.51 Конституції України, ст.ст. 19, 141, 157, 161 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк