Справа № 156/1460/24
Провадження № 2/156/50/25
Рядок статзвіту № 60
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2025 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Малюшевської І.Є.,

за участю секретаря судового засідання Киці Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у сел. Іваничі цивільну справу № 156/1460/24

за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Якубчак Іванна Павлівна,

до Поромівської сільської ради Володимирського району Волинської області,

треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом,

учасники справи не з`явилися,

в с т а н о в и в :

І. Суть спору

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_4 . Після смерті баби відкрилася спадщина, на належне їй майно, у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Чоловік покійної ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько позивача і єдиний син покійної ОСОБА_4 - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Баба позивача проживала окремо і після смерті ОСОБА_6 залишилась жити сама в своєму домогосподарстві. Весь час, до її смерті, матір позивача постійно її навідувала і доглядала, та допомагала по господарству.

ОСОБА_4 усе життя проживала та померла за своєю адресою проживання в АДРЕСА_1 .

Цього року, прибираючи в будинку баби, в документах покійної ОСОБА_4 , було знайдено заповіт від 21 грудня 2006 року, яким вона заповіла усе своє майно позивачу. Увесь час позивач і його родина (мама і брати) вважали, що спадщину після смерті баби, прийняла мама як дружина мого батька, і ніхто не знав про наявність заповіту.

На даний час, коли позивач звернувся до нотаріуса щоб прийняти спадщину за заповітом своєї баби, нотаріус роз`яснила, що ним пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, визначений ст.1270 ЦК України. Тому позивачу було рекомендовано звернутись до суду за визначення строку для прийняття спадщини.

Враховуючи викладені обставини, позивач вважає, що строк на подання заяви про прийняття спадщини, він пропустив з поважних причин, так як вважав, що спадщина вже прийнята і не знав про наявність заповіту складеного на його ім`я, що фактично і стало перешкодою у поданні заяви про прийняття спадщини.

У зв`язку з наведеним просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 .

ІІ. Позиція учасників справи

У судове засідання належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони та їх представники не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

У матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Якубчак І.П. від 22.01.2025 року про здійснення розгляду справи без її участі й участі позивача та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

У матеріалах справи міститься клопотання від 03.02.2025 року сільського голови Поромівської сільської ради Володимирського району Волинської області Савчука О. про здійснення судового розгляду у даній справі без участі представника відповідача.

У матеріалах справи також містяться заяви від третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_2 про підтвердження викладених у позовній заяві позивачем обставин, підтвердження відсутності спору щодо спадкового майна, прохання задовольнити позов ОСОБА_1 та розгляд справи здійснити без участі третіх осіб.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

22.11.2024 року ухвалою попереднього складу суду залишено позовну заяву без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 30.12.2024 року після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Витребувано з Іваничівської державної нотаріальної контори Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, витяги зі Спадкового реєстру про наявність спадкової справи до майна спадкодавця, а також заповітів/спадкових договорів, посвідчених від імені ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , останнє місце проживання - АДРЕСА_2 , у разі наявності спадкової (-их) справи (справ), - її (їх) копію.

29.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 17.02.2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Сторони скористалися наданим їй правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявила клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ІV. Обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_4 на праві приватної власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на об`єкти нерухомого майна (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_7 відкрилась спадщина внаслідок смерті баби позивача ОСОБА_4 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

21.12.2006 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Старолішнянської сільської ради за № 77. Спадкоємцем всього належного спадкодавцеві майна є внук, позивач по справі ОСОБА_1 (а.с. 14).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Поромівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 03.12.2024 № 490 останнім місцем проживання ОСОБА_4 був житловий будинок АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_4 особи, що проживали та були зареєстровані за однією адресою з померлою відсутні. Пережилого подружжя немає. Заповіт від імені ОСОБА_4 Поромівською сільською радою посвідчувався 19.08.2003 року за реєстраційним № 69 та 21.12.2006 року за реєстраційними № 77 (а.с.31).

Відповідно до копії Інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 79626647 від 02.01.2025 року, відомостей щодо заведення спадкової справи до майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в реєстрі немає (а.с. 46).

06.11.2024 та 11.12.2024 року приватним нотаріусом Володимирського районного нотаріального округу Волинської області позивачу надано роз`яснення про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 через пропущення позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини (а.с.30).

Як вказувалося вище, за життя ОСОБА_4 склала два заповіти: перший 19.08.2003 року та зареєстрований за № 69, другий 21.12.2006 року та зареєстрований за № 77 (а.с.47).

Відповідно до заповіту ОСОБА_4 від 21.12.2006 року спадкоємцем всього належного спадкодавцеві майна є внук, позивач по справі ОСОБА_1 (а.с. 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 1254 ЦПК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Оскільки заповіт від імені ОСОБА_4 , посвідчений за № 77 складено пізніше (21.12.2006) та на все майно, то такий скасував заповіт від імені ОСОБА_4 , посвідчений 19.08.2003 за № 69.

В свою чергу позивач ОСОБА_1 бажає прийняти спадщину та отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, однак після смерті баби у шестимісячний строк не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини через необізнаність про наявність на його ім`я заповіту.

У зв`язку з такими обставинами, позивач змушений звернутися до суду з цією позовною заявою.

V. Застосоване судом законодавство

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81 ЦПК).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК).

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

У відповідності до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 21 вересня 2020 року у справі № 130/2517/18 (провадження № 61-14962св19).

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

VI. Висновки суду

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , 21.12.2006 року склала заповіт, який зареєстровано в реєстрі за № 77 та, відповідно до якого, все належне їй майно заповіла внуку ОСОБА_1 .

Станом на 02.01.2025 року спадкова справа на ім`я ОСОБА_4 не заводилася, інші особи, які б фактично прийняли спадщину відсутні.

Беручи до уваги викладені у позовні заяві обставини щодо пропуску позивачем ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини (необізнаність щодо наявності на ім`я позивача заповіту), які підтверджуються матеріалами справи, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем майна за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 , суд вважає, що вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, адже пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд виснував, що є всі підстави для задоволення позовних вимог і визначення позивачу додаткового строку терміном два місяці, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76- 81, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Поромівської сільської ради Володимирського району Волинської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , терміном 2 (два) місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація щодо сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Представник позивача - адвокат Якубчак Іванна Павлівна, адреса: АДРЕСА_4 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 400 від 18.12.2008;

Відповідач: Поромівська сільська рада Володимирського району, , місцезнаходження: вул. Центральна, 1Б, с.Поромів Володимирський р-н, Волинська обл. обл.;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя І. Є. Малюшевська