У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Наумової Н.В., при секретарі судового засідання Передерій Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді у порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до першого відповідача ОСОБА_2 , другого відповідача ОСОБА_3 , про визнання недійсним правочину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду з позовом до першого відповідача ОСОБА_2 , другого відповідача ОСОБА_3 , за яким просить: визнати недійсним з моменту його укладення договір купівлі-продажу від 14 листопада 2016 року укладений ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) щодо земельної ділянки в АДРЕСА_1 , площею 0,0782 га, кадастровий номер ділянки :01:002:0278 який посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. у реєстрі № 2243.

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

14 листопада 2016 року між ОСОБА_1 (продавець) від імені якої на підставі довіреності діяв повірений ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення яка розташована в АДРЕСА_1 площею 0,0782 га кадастровий номер якої :01:002:0278. За умовами договору купівлі-продажу вартість ділянки становить 15030.00 грн. які законний представник покупця сплатив представнику продавця у безготівковій формі до підписання цього договору. Договір посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Д.В. у реєстрі № 2243.

Позивачка та її представник вважають що вказаний договір підлягає визнанню недійсним виходячи з наступного.

Позивачка ОСОБА_1 (прізвище змінено з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 ) доводиться мамою відповідача 1 та бабусею відповідача 2. Законний представник покупця ОСОБА_6 доводиться невісткою (колишньою шлюб розірвано у 2022 р. рішенням суду у справі № 308/8523/22.

Доведеність факту вчинення правочину внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, полягає у тому, що такий договір може бути визнаний недійсним із зазначених підстав у тому разі, якщо буде встановлено, що сама третя особа - контрагент за договором, діяв за домовленістю із представником сторони оспорюваного правочину. Подібні за змістом висновки містяться у Постанові ВС КЦС від 9 листопада 2021 року у справі № 383/302/20-ц. які підлягають врахуванню судом у порядку ч. 4 ст. 263 ЦК України.

За результатами укладеного правочину договору купівлі продажу, майно право власності перейшло до сина її представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 . Сама ціна купівлі-продажу ділянки в 151 000 грн. не була ринковою.

Кошти від продажу майна продавець майна ОСОБА_1 не отримувала.

У 2016 році позивачка ОСОБА_1 видала довіреність на свого сина з повноваженнями щодо продажу належного їм майна. До такого майна відноситься земельна ділянка, а також частина квартири в АДРЕСА_2 . Через загрозу втрати цього майна так як в Ужгородському міськрайонному суді з квітня 2014 року розглядалася справа № 308/12348/14ц позовом АБ Приват Банк до ОСОБА_1 ОСОБА_8 третя особа ОСОБА_6 про звернення стягнення на майно в рахунок боргу ОСОБА_6 за кредитним договором № №MKMOGI від 17.12.2007 р. в сумі 35658.19 доларів США (копія рішення та постанова про арешт майна додається). Проте у інтереси позивачки не входило те що ділянка перейде у власність онука ОСОБА_3 фактично безоплатно.

Позивачка та відповідачі перебувають у поганих відносинах з 2010 р. так як у 2007 році поручилися за виконання грошового зобов`язання ОСОБА_6 (мамою покупця квартири яка за умовами договору передавала кошти своєму чоловіку моєму представнику за купівлю земельної ділянки на їхнього сина) яка договірні зобов`язання не виконала перед банком через що позивачка зазнала збитків на суму 10 000 США.

Про існування укладеного договору купівлі-продажу позивачка довідалася у квітні 2024 р. від свого представника який отримав відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка додається).

Окрім того позивачка в особі представника звертає увагу суду що на земельній ділянці розташовано нерухоме майно яке не передавалося у власність за договором купівлі-продажу. Незавершений будинок належить позивачці. Вказане свідчить що укладаючи договір купівлі-продажу представник продавця приховав ту обставину що ділянка є забудована а отже договір купівлі-продажу земельної ділянки повинен був укладатися одночасно з майном яке на ній розташовано.

Навіть за обставин відчуження земельної ділянки права забудівника на будівлю залишаються за позивачкою і остання має намір завершити будівництво проте через відчуження ділянки на якій цей будинок розташовано вона позбавлена такої можливості. За обставин відчуження представником земельної ділянки без майна за заниженою вартістю знівельовано вартість майна і як наслідок порушено інтерес позивача.

За наведених вище обставин укладений договір купівлі-продажу від 14 листопада 2016 року підлягає визнанню недійсним як такий що укладено внаслідок зловмисної змови представника внаслідок чого відповідачка позбавлена своєї власності та коштів від продажу такого. Вчинення правочину щодо самого себе, тобто не в інтересах довірителя, а у своїх власних, є підставою для визнання такого правочину недійсним. Інтерес і зловмисна змова полягає у тому що представник на вчинив правочин зі своїм сином.

Виїжджаючи у 2016 році у Сполучених Штатах Америки позивачка не була обізнана про укладений договір, 14.11.2016 р. не знала про особу набувача а також не отримувала від повіреного звіт про виконання довіреності чи кошти належні набувачу для обізнаності про договір раніше строку зазначеного у позові. З урахуванням наведеного позивачка вважає, що строк звернення до суду не пропустила.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 03.07.2024 року цю справу було передано на розгляд головуючому судді Дергачовій Н.В.

За ухвалою від 15.07.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

15.07.2024 року до суду від другого відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про визнання позову, у якій він зазначив, що на момент укладення договору він не досяг повноліття а тому всі дії спрямовані на набуття права власності вчиняли його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . В ході спілкування з батьком останній повідомив що ніякі кошти за договором купівліпродажу від мами ОСОБА_6 яка діяла в його інтересах не отримував. Договір щодо земельної ділянки укладався оскільки у нього була довіреність від його мами ОСОБА_1 а тому він вправі був визначати будь-яку особу покупця, в т.ч. його, свого сина. Факти викладені у позовній заяві у редакції від 03.07.2024 року він ОСОБА_3 визнає. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному обсязі. Правові наслідки визнання позову йому ОСОБА_3 відомі та зрозумілі. Просив розгляд справи проводити у його відсутності.

16.07.2024 року представник позивача подав до суду заяву від другого відповідача ОСОБА_3 , нотаріально посвідчену ІНФОРМАЦІЯ_1 , аналогічного змісту вищезазначеній заяві.

08.10.2024 року від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

15.10.2025 року до суду від першого відповідача ОСОБА_2 надійшла заява від 12.10.2024 року за якою він просить розгляд справи проводити у його відсутності, факти викладені у позові (кошти за ділянку не отримував, мамі їх не передавав та інше) визнає. Також не заперечує проти заяви відповідача ОСОБА_3 який визнав позовні вимоги. Не заперечує щоб за наслідками розгляду справи ділянка перейшла у власність мами ОСОБА_1 якій на вказаній земельній ділянці належить незавершене будівництво.

Відповідно до наказу голови Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2024 року №41/02-06 «Про внесення змін до облікових документів» визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Наталія Володимирівна вважати ОСОБА_9 .

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та заяву другого відповідача про визнання позову, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовом, за яким просить визнати недійсним з моменту його укладення договір купівлі-продажу від 14 листопада 2016 року укладений ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) щодо земельної ділянки в АДРЕСА_1 , площею 0,0782 га, кадастровий номер ділянки :01:002:0278 який посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. у реєстрі № 2243.

Другий відповідач ОСОБА_3 подав заяву про визнання позову, у якій він зазначив, що на момент укладення договору він не досяг повноліття, а тому всі дії спрямовані на набуття права власності вчиняли його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . В ході спілкування з батьком останній повідомив що ніякі кошти за договором купівліпродажу від мами ОСОБА_6 яка діяла в його інтересах не отримував. Договір щодо земельної ділянки укладався оскільки у нього була довіреність від його мами ОСОБА_1 а тому він вправі був визначати будь-яку особу покупця, в т.ч. його, свого сина. Факти викладені у позовній заяві у редакції від 03.07.2024 року він ОСОБА_3 визнає. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному обсязі. Правові наслідки визнання позову йому ОСОБА_3 відомі та зрозумілі.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що порушення прав позивача не є очевидним за викладених у позові обставин, без дослідження доказів у цій справі неможливо встановити обґрунтованість або необґрунтованість позовних вимог, а також перевірити чи суперечить визнання відповідачем позову закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підготовчому судовому засіданні не притаманна така процесуальна дія, відтак суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті визнання другим відповідачем позову і продовжити судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. 206, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті визнання другим відповідачем позову і продовжити судовий розгляд.

Розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відкласти на 12 березня 2025 року на 16 год. 00 хв.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Наумова