УХВАЛА

11 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 627/253/23

провадження № 61-1563ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 28 грудня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати договір оренди землі від 01 квітня 2012 року, укладений між ним та фізичною особо-підприємцем ОСОБА_2 , стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в розмірі 104 150,00 грн та пеню у сумі 824,87 грн.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 28 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року, в задоволенні позову відмовлено.

07 січня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Висіцької Ірини Володимирівни, на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 28 грудня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2025 року (провадження

№ 61-336ск25) відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Висіцької І. В., на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 28 грудня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року.

У лютому 2025 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 28 грудня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення, яким позовом задовольнити.

Додатково заявник зазначає, що на подання у січні 2025 року від його імені касаційної скарги він не уповноважував адвоката Висіцьку І. В.. Співпрацю із адвокатом Висіцькою І. В. припинено 06 січня 2025 року шляхом розірвання договору, тобто до подання 07 січня 2025 року касаційної скарги від його імені.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2025 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 28 грудня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року відмовлено.

Оскільки рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 28 грудня 2023 року та постанова Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року вже оскаржувалася до суду касаційної інстанції й за результатом розгляду була постановлена ухвала від 22 січня 2025 року про відмову у відкритті касаційного провадження, правові підстави для повторного перегляду поданої заявником касаційної скарги відсутні.

Верховний Суд наголошує, що положення пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України свідчить про безумовну відмову у відкритті касаційного провадження якщо є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, незалежно від наявності будь-яких об`єктивних обставин.

Водночас, Верховний Суд зауважує, що відповідно до відомостей автоматизованої системи документообігу Верховного Суду, у січні 2025 року касаційна скарга від імені ОСОБА_1 подані адвокатом Висіцькою І. В., до якої додано докази на представлення інтересів заявника вказаним адвокатом саме у суді касаційної інстанції на підставі ордера від 06 січня 2025 року, а отже адвокат Висіцька І. В., в силу частини першої статті 64 ЦПК України, вчиняла процесуальні дії з реалізації, від імені ОСОБА_1 , касаційного оскарження рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 28 грудня 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року.

Докази протилежного касаційна скарга не містить, тобто ОСОБА_1 не підтвердив, що адвокат Висіцька І. В., направляючи 07 січня 2025 року до Верховного Суду касаційну скаргу до якої додано належно оформлений ордер від 06 січня 2025 року, не мала відповідних повноважень на представлення інтересів ОСОБА_1 в суді касаційної інстанції.

Інші доводи заявника, викладені у касаційній скарзі, не є підставою для повторного розгляду касаційної скарги, оскільки не змінюють призначення імперативної норми процесуального права (пункт 3 частина друга стаття 394 ЦПК України).

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 28 грудня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян