Справа № 456/6133/23 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В. М.
Провадження № 22-ц/811/2738/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Чиж Л.М.

за участю: представника «Спец Енерго Сервіс»- Геш І.Ю.

представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Колективного підприємства «Спец Енерго Сервіс» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2024 року в складі судді Бораковського В.М. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Колективного підприємства «Спец Енерго Сервіс» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просили стягнути кошти за договором оренди.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що 15.11.2006 між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та Малим колективним підприємством «Стрийський міський центр науково-технічної творчості молоді», в особі директора Онуфріва Василя Івановича, що діє на підставі Статуту, був укладений Договір оренди цілісного майнового комплексу. За умовами п. 1.1 Договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з будівель складу, котельні, навісу, прохідної, цеху з гаражами, адмінбудинку, складу будівельних матеріалів, столярного цеху - загальною площею 1 122,6 м.кв., склад і вартість якого визначено відповідно до додатку №1, який є невід`ємною частиною договору і становить 399 584,40 грн. Відповідно до п. 1.3 Договору, після укладення договору орендар приєднує до свого майна цілісний майновий комплекс в установленому порядку. П. 1.4 договору передбачено, що майно цілісного майнового комплексу враховується окремо від іншого майна орендаря, на окремому балансі з зазначенням того, що це майно є орендованим. Відповідно до п. 2.1. договору, орендар вступає у строкове платне користування цілісним майновим комплексом з дати підписання акта приймання-передачі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору. Орендодавець зобов`язаний передати орендарю цілісний майновий комплекс не пізніше 10-ти календарних днів з дати підписання Договору (п. 2.4. Договору). 15.11.2006 на виконання п. 2.4. договору, між сторонами був підписаний акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу. Загальна вартість нерухомого майна становить 372 356 грн в т.ч. ПДВ-62 059,40 грн. Загальна вартість обладнання становить 49 321,20 грн в т.ч. ПДВ-8 220,20 грн. Орендар не мав претензій до стану переданих приміщень та технічного стану переданого обладнання. Загальна вартість цілісного майнового комплексу, переданого в оренду, становила на дату передачі в оренду 421 677,60 грн в т.ч. ПДВ- 70 279,60 грн.

Відповідно до п. 2.6 договору орендар повертає цілісний майновий комплекс орендодавцю у порядку, визначеному чинним законодавством України та цим Договором. Цілісний майновий комплекс вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання Сторонами акта приймання-передачі. Відповідно до п. 3.1. договору, орендна плата становить за місяць оренди 5 000 грн (по 2500 грн кожному). Розмір орендної плати є сталим на протязі усього часу дії договору і може змінюватися за взаємною згодою сторін у разі виникнення економічних передумов для такої зміни та оформляється додатковою угодою про внесення відповідних змін і доповнень до даного договору. Орендна плата перераховується на банківський рахунок орендодавця, або сплачується іншим не забороненим чинним законодавством способом до 10-го числа наступного місяця після того, за який вона вноситься (п. 3.2. Договору). У разі несвоєчасного перерахування (сплати) орендної плати орендодавцю, орендар несе відповідальність у відповідності з чинним законодавством (п. 3.3. Договору). Відповідно до п. 5.2 договору, орендар зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату орендодавцю. Відповідно до п. 9.3. договору, за несвоєчасне перерахування (сплату) орендної плати, орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі 0,1% від суми несвоєчасно сплаченої орендної плати за кожен день прострочення платежу, але не більше 10% від вказаної суми. Пунктом 11.1. договору передбачено, що цей Договір укладено строком на 1 рік і діє з 15.11.2006 до 15.11.2007. Відповідно до п.11.5 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Орендар при укладенні договору мав код в і на даний час з даним ЄДРПОУ зареєстроване підприємство - Колективне підприємство «Спец Енерго Сервіс». Як вбачається з витягу з ЄДР від 10.10.2023, відбувалася зміна назви підприємства. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.08.2021 спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 15/100 (п`ятнадцяти сотих) часток у праві власності на будівлі по АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 виконали свої зобов`язаннями за договором оренди цілісного майнового комплексу від 15.11.2006. Відповідач - Колективне підприємство «Спец Енерго Сервіс» продовжує користуватися орендованим майном, але свої зобов`язання по договору оренди цілісного майнового комплексу від 15.11.2006 не виконує в частині сплати орендної плати в сумі 5 000 грн у місяць. Враховуючи строк позовної давності, з урахуванням положень п.12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, заборгованість відповідача з орендної плати розраховується за період з квітня 2017 по жовтень 2023 (79 місяців) та складає : 79 місяців х 5000 грн. = 395 000 грн, розрахунок розміру індексу інфляції зроблено в додатку №1 до позовної заяви. Сумарне зростання суми боргу за рахунок інфляційних нарахувань (втрат) складає 171 123,47 грн. Розрахунок 3% річних зроблено в додатку №1 до позовної заяви і сумарно становить 40 384,89 грн.

У зв`язку з вищенаведеним просили стягнути з врахуванням уточнених сум позову з Колективного підприємства «Спец Енерго Сервіс» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 197 500 грн, інфляційні втрати 85 561,73 грн, 3% річних 20 192,44 грн та судові витрати і на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 197 500 грн, інфляційні втрати 85 561,73 грн, 3% річних 20 192,44 грн та судові витрати.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з Колективного підприємства «Спец Енерго Сервіс» на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 197 500 грн, інфляційних втрат в розмірі 85 561,73 грн, 3% річних в розмірі 20 192,44 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 3 032,54 грн., витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7 500 грн, а всього 313 786 (триста тринадцять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн 71 коп.

Стягнуто з Колективного підприємства «Спец Енерго Сервіс» на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 197 500 грн, інфляційних втрат в розмірі 85 561,73 грн, 3% річних в розмірі 20 192,44 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 3 032,54 грн, витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7 500 грн, а всього 313 786 (триста тринадцять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн 71 коп.

Рішення суду оскаржило колективне підприємство «Спец Енерго Сервіс».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивачами не надано достатньо доказів, які в повній мірі доводять законність позовних вимог, проте суд оцінюючи відповідність дій відповідача нормам чинного законодавства безпідставно не взяв до уваги докази подані ним на спростування позовних вимог, що мало наслідком допущення принципових помилок у юридичному аналізі судом спірних правовідносин, що в свою чергу вплинуло на винесення судом помилкового рішення у справі, що підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи. В матеріалах справи міститься пояснення відповідача, з посиланням на ту обставину, що зазначений договір оренди, на який покликаються позивачі, є розірваний з 16.11.2020, що підтверджується відповідним повідомленням, оригінал якого знаходиться у відповідача. Відтак, всі нарахування в позовній заяві не відповідають дійсності та нівелюються даним доказом. У цей же час переконливих доказів користування відповідачем нерухомим майном позивачів після розірвання договору оренди, позивачами суду не надано, оскільки як станом на день подання позовної заяви, так і станом на 27.10.2020 приміщення за адресою м. Стрий, вул. Марцинівка, буд. 8, відповідачем Колективне підприємство «Спец Енерго Сервіс» не використовувало. Дані обставини судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначені, проте суд самоусунувся від їх правової оцінки у правовідносинах між сторонами справи.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представником позивачів було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник «Спец Енерго Сервіс»- Геш І.Ю. просив рішення суду скасувати, апеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи викладені у скарзі.

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просив рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішенням таким вимогам відповідає.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.10.2005, посвідченого Дутко О.В. нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу, за реєстровим №4129, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 купили частину будівель, що знаходяться по АДРЕСА_1 - склад «Й», котельню «І», навіс «ї», прохідну «К», приміщення № 1,10-12, загальною площею 575,7 м2, цех з гаражами «З», приміщення № 31-45,47, загальна площа 226,4 м2, адмінбудинок «И-2», які згідно з розрахунком складають 30/100 (тридцять сотих) частин будівель.

В цілому будівлі складаються з цегляного адмінбудинку «А-2», цегляної трансформаторної «Б», цегляної насосної «В», цегляного складу ПМЗ «Г», металевого складу «Д», цегляного складу «Ж», цегляного розчинно бетонного вузла «Е-2», цегляної вбиральні «Є», цеху з гаражами із бетонних панелей «З», адмінбудинку «И-2», складу із бетонних панелей та цегли «Й», цегляної котельні «І», металевого навісу «ї», цегляної прохідної «К». Будівлі розміщені на землях міськдержземфонду. Право власності на нерухоме майно зареєстроване в електронному реєстрі прав власності 08.11.2005.

Договором оренди цілісного майнового комплексу від 15.11.2006 укладеного між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та Малим колективним підприємством «Стрийський міський центр науково-технічної творчості молоді», в особі директора Онуфріва Василя Івановича, встановлено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс, розташований за адресою АДРЕСА_1 , який складається з будівель складу, котельні, навісу, прохідної, цеху з гаражами, адмінбудинку, складу будівельних матеріалів, столярного цеху - загальною площею 1 122,6 м.кв., склад і вартість якого визначено відповідно до додатку №1, який є невід`ємною частиною договору і становить 399 584,40 грн.

Як убачається з акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу від 15.11.2006, МКП СМЦ НТТМ в особі директора Онуфріва В.І., та фізичної особи ОСОБА_2 , ОСОБА_4 сторони підписали акт про приймання приміщень та обладнань.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №269508250 від 07.08.2021 підтверджується, що ОСОБА_1 успадкувала 15/100 часток у праві власності на будівлі по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №265395476 від 12.07.2021, ОСОБА_2 є власником 15/100 на праві приватної спільної часткової власності майна за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8881743 від 08.11.2005.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору у з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.

Судом встановлено, що між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та Малим колективним підприємством «Стрийський міський центр науково-технічної творчості молоді», в особі директора Онуфріва Василя Івановича укладено договір оренди цілісного майнового комплексу від 15.11.2006, згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс, розташований за адресою АДРЕСА_1 , який складається з будівель складу, котельні, навісу, прохідної, цеху з гаражами, адмінбудинку, складу будівельних матеріалів, столярного цеху - загальною площею 1 122,6 м.кв., склад і вартість якого визначено відповідно до додатку №1, який є невід`ємною частиною договору і становить 399 584,40 грн.

Встановлено, що орендна плата за місяць оренди становить 5 000 грн.

Договір укладено на 1 рік і діє з 15.11.2006 до 15.11.2007.

Відповідно до п.11.5 Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяці, Договір вважається продовженим та той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

При укладенні договору встановлено, що відповідач мав код в і на даний час за даним ЄДРПОУ зареєстроване підприємство Колективне підприємство «Спец Енерго Сервіс».

Згідно витягу з ЄДР від 10.10.2023 відбулася зміна назви підприємства.

Встановлено, що відповідач порушив умови договору оренди цілісного майнового комплексу, належним чином не виконуючи взяті на себе зобов`язання, не сплачував орендну плату, чим допустив заборгованість перед позивачами.

З розрахунку наданого позивачами, який не спростовано відповідачем, убачається, що заборгованість складає 395 000 грн, втрати від інфляції 171 123,47 грн, 3% річних 40 384,89 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, всупереч умовам укладеного договору, договірні зобов`язання щодо своєчасної сплати орендної плати належно не виконував, що і призвело до утворення заборгованості за цей період часу, яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст.795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Згідно умов договору, повернення майна здійснюється в тому самому порядку, що і його первинна передача орендарю, тобто повинен бути складений акт приймання передачі. У зв`язку з відсутністю в матеріалах справи, як доказу, акту приймання передачі нежитлового приміщення у АДРЕСА_1 , суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що сторони договору такого акту не підписували.

Твердження апелянта про те, що спірний договір оренди був розірваний з 16.11.2020 є необґрунтованими та не беруться колегією суддів до уваги з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції був оглянутий оригінал повідомлення про те, що зазначений договір був розірваний 16.11.2020, однак не береться колегією суддів до уваги, оскільки спростовується показами свідка ОСОБА_5 , який був допитаний в суді першої інстанції і який зазначив, що ОСОБА_4 помер в кінці листопада 2020 року та з вересня по листопад перебував у лікарні і не міг підписати зазначене повідомлення.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено факт укладення договору оренди цілісного майнового комплексу, надання відповідачу приміщень та обладнань за адресою АДРЕСА_1 , розмір заборгованості відповідача за договором оренди.

Позивачі звернулися до суду з позовом про стягнення заборгованості відповідача з орендної плати за період з квітня 2017 року по жовтень 2023 року у межах позовної давності з урахуванням положень п.12 та п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Колективного підприємства «Спец Енерго Сервіс» залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня ухвалення.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2025 року.

Головуючий

Судді