Справа № 539/3857/24
Провадження № 2/539/90/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

за участі: секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Чабаненка В. О.,

представника відповідача адвоката Антіховича В. В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та вартості освітніх послуг, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи інших учасників справи

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та вартості освітніх послуг.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 03 березня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду від 18 лютого 2011 року.

Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який знаходиться на утриманні позивача, проживає в Республіці Польща та навчається у місті Варшаві в Економіко-гуманітарній академії на першому курсі (навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток). Вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг складає 2 900 євро на рік; період навчання з 2024 року до 2029 року. Позивач не в змозі самостійно утримувати ОСОБА_3 , оскільки її заробітна плата є недостатньою для повноцінного утримання та оплати за навчання, інших видів доходу не має. ОСОБА_1 з сином опинилися у скрутному матеріальному становищі. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач є працездатним, є головою будинкового комітету, має нерегулярний, мінливий дохід, також має неофіційний вид доходу, який ніде не зареєстровано.

На підставі викладеного ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просила: стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3 000 грн; стягнути негайно згідно з умовами договору про надання освітніх послуг 50 % від суми договору про надання освітніх послуг 66 700 грн (1 450 євро) за навчальні 20242025 роки; стягувати і надалі кожного наступного учбового року 50 % від суми договору про надання освітніх послуг 66 700 грн (1 450 євро) протягом п`яти років (до 2029 року) згідно з договором; допустити негайне виконання наказу у межах сплати платежу аліментів за один місяць, 50 % 66 700 грн (1 450 євро) на рік від суми згідно з умовами договору про надання освітніх послуг, кожного наступного учбового року на протязі п`яти років стягувати суму згідно з умовами договору про надання освітніх послуг 66 700 грн (1 450 євро) на рік.

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій вказував, що позов матері ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі і просив його задовольнити.

ОСОБА_2 через адвоката Антіховича В. В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що в позивача відсутні підстави для звернення з даним позовом до відповідача, оскільки її права та законні інтереси не порушені, ОСОБА_3 не є недієздатним чи обмежено дієздатним, або таким, що уповноважив матір на звернення до суду (третя особа у зв`язку з навчанням проживає окремо від матері в іншій країні). ОСОБА_2 не має змоги нести обов`язок щодо утримання повнолітнього сина, шляхом надання йому матеріальної допомоги у зазначеному в позові розмірі (на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Адвокат Антіхович В. В. вказував, що відповідач працює в Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку «Гвардія» (далі ОСББ «Гвардія») на посаді голови правління і його заробітна плата складає 500 грн щомісяця, кошти, на які живе родина, є пенсія матері відповідача ОСОБА_5 в розмірі 5 705,70 грн. Відповідач намагається знайти додатковий заробіток виконуючи разові договори, проте вказаних коштів ледь вистачає для забезпечення першочергових потреб (на даний час відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі). Повнолітній син працює в меблевому салоні у місті Варшаві Республіки Польща та отримує дохід, тому помилковими є твердження позивача, що повнолітній син не може себе забезпечувати. Стягнення половини додаткових витрат (1 450 євро за оплачені послуги та в подальшому щорічно відповідно до підписаного договору) на повнолітню дитину не передбачено нормами законодавства. Вибір навчального закладу особа здійснює самостійно. Відповідач вважає, що у повнолітнього сина була можливість отримати якісну освіту в Україні як за значно менші кошти, так і скористатися безкоштовними навчальними програмами. Компенсація оплати послуг у розмірі 1 450 євро щорічно є необґрунтованою та безпідставною. Вибір навчального закладу з відповідачем не погоджувався. Стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина є фінансово обтяжливим для відповідача, з урахуванням його доходів та перебуванням у нього на утриманні непрацездатних батьків, у ОСОБА_2 відсутня можливість надавати матеріальну допомогу сину, що є фундаментальною обставиною та має враховуватися при призначенні аліментів на утримання повнолітніх дітей.

ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, в якому вказувала, що викладені відповідачем доводи не ґрунтуються на законі і обставинах справи, тому не заслуговують на увагу. Твердження відповідача, викладені у відзиві на позов, є неправдивими, направлені на те, щоб ухилитися від сплати аліментів та освітніх послуг на користь сина. ОСОБА_3 проживає у місті Варшаві Республіки Польща, навчається в Економіко-гуманітарній академії на денній формі навчання і фактично повністю перебуває на утриманні позивача, яка оплачує його проживання, харчування, навчання, що повинен робити і його батько відповідач у справі. У сина немає змоги приїхати в Україну або скористатися послугами представника за відсутності коштів. Також значного часу в сина відбирає навчання, він знаходиться в іншому мовному середовищі. Позивач, як мати, має право подати позов про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. ОСОБА_3 залучений до участі у справі як третя особа на стороні позивача, свою позицію по суті позову вказав у листі, надісланому до суду, просив підтримати позов в повному обсязі та вказав причини неявки до суду. Відповідач є здоровою, працездатною особою, ніяких довідок про хворобу він не надавав до суду, тому відповідач в змозі і повинен працювати не тільки головою ОСББ «Гвардія», де сам собі видає довідку про місячну зарплату в розмірі 500 грн, оскільки в місті наявна низка вакансій на робочі місця. З 18 років і по сьогоднішній день відповідач займається фарбуванням, поліруванням автомобілів. Відповідач працював на фірмі «Лаваль», отримавши навики маляра по фарбуванню автомобілів, почав працювати в цій же сфері індивідуально, має значний дохід, при цьому ніде його не декларує. Відповідач все життя займається цією діяльністю, іншої професії він не здобув і працює на себе, в своєму гаражі, який знаходиться неподалік біля колишньої фірми «Лаваль». Крім гаража відповідач має у власності квартиру, дачу, автомобіль, проте все це зареєстровано на його дружину і матір. ОСОБА_3 , приїхавши у місто Варшава Республіки Польща, влаштувався для підзаробітку в меблевий салон, проте з жовтня 2024 року навчається на денній формі навчання та втратив змогу працювати. Син сторін у справі може працювати тільки по вихідних, але ж цього зовсім недостатньо для проживання, йому потрібно оплачувати житло. ОСОБА_3 не має змоги самостійно оплачувати освітні послуги. Безкоштовні навчальні програми надавалися вибірково та в малому обсязі, поступити на такі програми було майже неможливо і на ту спеціальність, яку обрав син (кібербезпека), безкоштовної програми Республіка Польща не надавала. Батько має змогу допомагати своєму сину, а останній перебуває у дуже скрутному матеріальному становищі.

Рух справи

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 вересня 2024 року вказану справу передано судді Пилипчуку М. М.

Суд 13 вересня 2024 року звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно з інформаційною довідкою, яка 19 вересня 2024 року надійшла до суду з Центру надання адміністративних послуг відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

24 жовтня 2024 року до суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 вересня 2024 року.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 27 листопада 2024 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив.

27 листопада 2024 року розгляд справи відкладено на 12 грудня 2024 року у зв`язку з першою неявкою відповідача, щодо якого відсутні докази про вручення судової кореспонденції.

Третя особа 30 листопада 2024 року звернулася до суду із заявою, в якій вказувала, що позов підтримує.

До суду 12 грудня 2024 року надійшла заява адвоката Антіховича В. В. в інтересах ОСОБА_2 , в якій заявлено про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи з метою подальшої реалізації права на захист, оскільки відповідач позовну заяву та поштову кореспонденцію по справі не отримував.

12 грудня 2024 року розгляд справи відкладено на 27 грудня 2024 року для надання можливості відповідачу (його представнику) ознайомитися з матеріалами справи з метою подальшої реалізації права на захист.

Адвокат Антіхович В. В. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи, оскільки він лише 16 грудня 2024 року ознайомився з позовною заявою, а станом на дату призначеного судового засідання не закінчився строк на подання відзиву.

Враховуючи вказане клопотання, судове засідання, призначене на 27 грудня 2024 року, відкладене на 13 січня 2025 року.

03 січня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

06 січня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив.

У судове засідання 13 січня 2025 року відповідач не з`явився, суд визнав явку останнього обов`язковою, розгляд справи відкладено на 04 лютого 2025 року.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року відкладено судове засідання на 17 лютого 2025 року, визнано явку ОСОБА_2 в судове засідання обов`язковою.

Відповідно до статті 244 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 24 лютого 2025 року.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд встановив, що ОСОБА_6 (попередні прізвища: ОСОБА_7 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2006 року, який розірваний рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 лютого 2011 року у справі № 2-298/11.

Відповідно до свідоцтва про народження від 21 березня 2006 року серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

Згідно з довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Берізка» від 12 вересня 2024 року № 742 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

За змістом довідки Економіко-гуманітарної академії у місті Варшаві Республіки Польща від 20 серпня 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахований на період з 01 жовтня 2024 року до 30 вересня 2029 року на денну форму навчання на спеціальність інформатика на платній основі, продовжує навчання на 1 навчальний рік. Навчання розпочнеться 01 жовтня 2024 року.

Відповідно до квитанції (підтвердження оплати) від 20 серпня 2024 року № 85/08/2024/rek/E від ОСОБА_9 надійшла плата за вказане навчання разова у розмірі 2 900 євро.

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 08 вересня 2021 року видав судовий наказ у справі № 539/3040/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 аліментів на втримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви, тобто з 28 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з повідомленням ОСББ «Гвардія» ОСОБА_2 з 02 вересня 2021 року прийнятий на роботу на посаду керівника вказаного об`єднання.

Відповідно до довідки ОСББ «Гвардія» від 04 грудня 2024 року ОСОБА_2 працює на посаді голови правління зазначеного об`єднання і його заробітна плата в 2024 році складає 3 000 грн (червень 2024 року 500 грн, липень 2024 року 500 грн, серпень 2024 року 500 грн, вересень 2024 року 500 грн, жовтень 2024 року 500 грн, листопад 2024 року 500 грн).

У свідоцтві про народження від 17 листопада 1978 року народження зазначено, що батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_11 , ОСОБА_5

ОСОБА_5 отримує пенсію, розмір якою становить: за червень 2024 року 5 705,70 грн, за липень 2024 року 5 705,70 грн, за серпень 2024 року 5 705,70 грн, за вересень 2024 року 5 705,70 грн, за жовтень 2024 року 5 705,70 грн, за листопад 2024 року 5 705,70 грн, що підтверджується довідкою про доходи від 03 грудня 2024 року.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі СК України), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України).

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (частина третя статті 182 СК України).

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

У справі, яка переглядається, судом установлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання в Економіко-гуманітарній академії у місті Варшаві Республіки Польща. У матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_3 працює та має можливість самостійно оплатити навчання і проживання. Відповідачем не спростовано доводи позивача, що навчання на денній формі позбавляє ОСОБА_3 можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, необхідний для оплати вартості навчання та проживання, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги.

До суду не подано доказів, що відповідач є непрацездатним. Надана до суду довідка про середньомісячний заробіток ОСОБА_2 у розмірі 500 грн (3 000 грн за шість місяців), яка підписана останнім як головою ОСББ «Гвардія», не може свідчити про його єдиний дохід та викликає у суду сумніви щодо добросовісності дій сторони відповідача.

Сторона позивача стверджувала, що відповідач є здоровою, працездатною особою, з 18 років і по сьогоднішній день займається фарбуванням і поліруванням автомобілів, є самозайнятою особою, має високий та стабільний заробіток, крім гаража, має у власності квартиру, дачу, автомобіль, які зареєстровані на його дружину і матір.

Адвокат позивача в судовому засіданні вказував, що у позасудовому порядку (між засіданнями) намагався врегулювати спір між сторонами на підставі взаємних поступок, відповідач погоджувався на сплату 500 дол. США за рік, проте у подальшому відмовився від вчинення таких дій. Адвокат відповідача вказував, що представники прикладали великих зусиль для позасудового врегулювання спору, проте сторони не дійшли згоди щодо вимог позивача.

Водночас ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи, проте не з`явився у жодне з шести призначених судових засідань, не подав до суду доказів на спростовання доводів позивача, при цьому суд двічі визнавав його явку в судові засідання обов`язковою. Адвокат відповідача підтвердив, що останній був обізнаний про постановлення судом ухвал про визнання його явки обов`язковою, проте хотів, щоб справа розглядалася без його участі.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (частина четверта статті 81 ЦПК України).

На переконання суду, сукупність наведених обставин свідчать про недобросовісність дій відповідача, який зловживав своїми правами та обов`язками на шкоду інтересам свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, приховуючи наявність можливості надавати допомогу ОСОБА_3 .

Вирішуючи заявлений у справі спір, суд враховує, що Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 08 вересня 2021 року видав судовий наказ у справі № 539/3040/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 аліментів на втримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви, тобто з 28 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років (постанова Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 337/642/22).

Стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства (постанова Верховного Суду від 08 травня 2023 року у справі № 756/9882/19).

Враховуючи, що ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням не має можливості працювати та, відповідно, забезпечувати себе матеріально, суд дійшов висновку про те, що він потребує матеріальної допомоги. Посилання сторони відповідача на те, що син має можливість працювати разом з навчанням суд оцінює критично з огляду на пріоритетність виконання навчального плану.

Матеріали справи не підтверджують, що відповідач є непрацездатною особою, має будь-які захворювання чи травми, які унеможливлювали б виконання роботи відповідного обсягу, професії без шкоди для здоров`я.

З огляду на викладене, виходячи з принципу розумності, справедливості та пропорційності, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2 500 грн щомісячно, починаючи з 13 вересня 2024 року, і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років, а також 1/6 частину вартості навчання за 20242025 навчальний рік у розмірі 21 972,09 грн (2 900 ? 45,4595 ? 1/6).

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що стягнення аліментів на повнолітню дитину обмежується двома умовами досягнення 23-річного віку та навчання на денному стаціонарі вищого навчального закладу.

Визначаючи розмір аліментів та 1/6 частини вартості навчання за 20242025 навчальний рік, суд вважає, що така сума відповідатиме як інтересам сина сторін у справі, так і можливостям його батька, такий розмір аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав відповідача. Саме такий розмір аліментів є доцільним для стягнення, що відповідає інтересам сторін у справі та законодавству.

При цьому суд звертає увагу на те, що норми права дають право батькам згодом змінити встановлений розмір аліментів в сторону його збільшення або зменшення у зв`язку зі зміною матеріального становища, сімейного стану, стану здоров`я платника або одержувача аліментів чи за наявності інших життєвих ситуацій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Водночас передчасними є вимоги про стягнення вартості навчання за наступні навчальні роки до 2029 року, тому в задоволенні цих вимог необхідно відмовити.

Доводи представника відповідача про те, що позивач не є належним суб`єктом звернення до суду з позовом у цій справі спростовуються частиною третьою статті 199 СК України, а також висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 591/7699/20. Водночас згідно з довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Берізка» від 12 вересня 2024 року № 742 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за однією адресою. Крім того, ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій вказував, що позов матері ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі і просив його задовольнити.

Не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заявлених у справі вимог доводи сторони відповідача про те, що син міг отримати якісну освіту в Україні як за значно менші кошти, так і скористатися безкоштовними навчальними програмами, оскільки обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання (постанова Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20).

Безпідставними є доводи представника відповідача, що повнолітній син працює в меблевому салоні у місті Варшаві Республіки Польща та отримує дохід, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. Водночас позивач не заперечувала обставин щодо працевлаштування сина у минулому, проте після вступу на навчання він не має можливості працювати самостійно та отримувати дохід.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Висновки за результатами розгляду позовних вимог

Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша статті 259 ЦПК України).

З оглядну на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні.

Ціна позову у справі становить 333 518 грн. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Позов задоволено на 11 %.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Отже, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 366,87 грн (333 518 ? 1 % ? 11%).

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та вартості освітніх послуг задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, аліменти в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 13 вересня 2024 року до досягнення ним 23-річного віку на період навчання.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/6 частину вартості навчання за 20242025 навчальний рік у розмірі 21 972 (двадцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят дві) гривні 09 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_12 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та вартості освітніх послуг відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 366 (триста шістдесят шість) гривень 87 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Третя особа ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя М. М. Пилипчук