ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/11/25 Справа № 243/729/24 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

18 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Корчистої О.І., Остапенко В.О.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Олійниковим Станіславом Ігоревичем, про постановлення додаткової постанови про стягнення витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ

У січні 2024 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Просила суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 449 535,26 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2024 року відмовлено у задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2024 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Аніщенко Катерина Михайлівна залишено без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2024 року залишено без змін.

19 серпня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , подана адвокатом Олійниковим С.І., про ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правову допомогу, у якій заявник просить стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн.

Заява мотивована тим, що 08.02.2024 між ОСОБА_3 та адвокатом Олійниковим С.І. укладено Договір №01-08/02 про надання правничої допомоги у справі №243/729/24 та п.4.1 зазначено Договору передбачено, що за надання правової допомоги Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату гонорар, розмір якого узгоджується Сторонами в окремій угоді (Додатку 2 до Договору про надання правничої допомоги). Відповідно до п.2 Додатку 2 до Договору №01-08/02 гонорар адвоката за представництво інтересів ОСОБА_1 у Слов`янському міськрайонному суді Донецької області у справі №243/729/24 становить 15 000 грн. Зазначає, що 29.07.2024 між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Олійниковим С.І. укладено Договір №01-29/07 про надання правничої допомоги у Дніпровському апеляційному суді за апеляційної скоргою позивача ОСОБА_2 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2024 року. Відповідно до п.2 Додатку 2 до Договору №01-29/07, гонорар адвоката за представництво інтересів ОСОБА_1 у Дніпровському апеляційному суді становить 5 000 грн. Вказує, що 05.06.2024 на виконання умов Договору №01-08/02 від 08.02.2024 ОСОБА_1 на рахунок адвоката сплачено 15 000 грн., а 29.07.2024 на виконання умов Договору №01-29/07 від 29.07.2024 відповідачем сплачено на рахунок адвоката 5 000 грн.

До заяви завником додано наступні документи: Ордер на надання правничої (правової) допомоги Серії АН №1415601 від 31 липня 2024 року про надання правової допомоги у Дніпровському апеляційному суді; Договір №01-08/02 про надання правничої допомоги від 08 лютого 2024 року; Додаток №2 до Договору №01-08/02 про надання правничої допомоги; Акт №1 приймання послуг за Договором №01-08/02 на суму 15 000 грн.; Звіт про надані послуги за вказаним вище Договором, загальний розмір яких складає 15 000 грн.; Договір №01-29/07 про надання правничої допомоги від 29 липня 2024 (представництво інтересів відповідача у Дніпровському апеляційному суді); Додаток №2 до Договору №01-29/07, яким визначено розмір гонорару адвоката за представництво інтересів в суді апеляційної інстанції складає 5 000 грн.; Акт приймання послуг за Договором №1-29/07 на суму 5 000 грн.; Звіт про надані послуги за вказаним вище Договором, загальний розмір яких складає 5 000 грн.; три платежі на загальну суму 15 000 грн.; Виписка про перерахування коштів 29.07.2024 на суму 5 000 грн.

12 вересня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_4 адвоката Аніщенко К.М. надійшло заперечення на заяву про прийняття додаткової постанови про стягнення витрат на правовоу допомогу, у якому просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі. Зокрема, звертає увагу на порушення відповідачем процесуального строку, визначеного ст.141 ЦПК України для надання суду доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки заява про ухвалення додаткового рішення та відповідні докази були подані суду апеляційної інстанції 16.08.2024. Вказує, що на час подачі відзиву на апеляційну скаргу та на час розгляду справи апеляційним судом 08.08.2024 стороною відповідача не було зроблено відповідної заяви щодо надання доказів понесених витрат на правничу допомогу. Також зазначає, що суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати питання про понесені стороною судові витрати під час розгляду справи судом першої інстанції, тому відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У пункті 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу чи розподіл витрат судом. Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року в справі №911/3312/21 (провадження №12-43гс22).

При цьому розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».

У постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року в справі №160/16902/20 зазначено, що «за загальним правилом, питання про стягнення витрат на правову допомогу має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів. Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами). Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, колегія суддів Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в справі №340/2823/21 зауважила, що вказівка на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи. Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині. Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу».

У постанові Верховного Суду від 18 вересня 2024 року у справі №372/5151/23 зазначено, що «заявою про розподіл витрат на правову допомогу в розумінні частини восьмої статті 141 та частини першої статті 246 ЦПК України є усне чи письмове клопотання сторони до закінчення судових дебатів у справі про розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу з доказами на їх підтвердження або із заявою про намір подати докази на підтвердження цих витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що у відзиві на апеляційну скаргу сторони позивача, адвокатом Олійниковим С.І. не зазначалося про витрати на правничу допомогу, які має понести відповідач під час апеляційного перегляду справи. Також клопотання (заяви) про розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу або про намір подати докази на підтвердження цих витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції матеріали справи не містять, оскільки окремо не подавались до ухвалення постанови Дніпровським апеляційним судом від 08 серпня 2024 року. Окрім того, представник відповідача брав участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції в режимі відеоконференції і про свій намір подати докази про понесені відповідачем витрати на правничу допомогу не заявляв, що підтверджено протоколом судового засідання в режимі відеоконференції №3200281 та технічним записом судового засідання.

За таких обставин апеляційний суд залишає заяву ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Олійниковим Станіславом Ігоревичем про ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правову допомогу, поданої в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України, без розгляду.

Керуючись статтями 141, 260, 270, ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Олійниковим Станіславом Ігоревичем про ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правову допомогу, поданої в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України, залишити без розгляду.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Олійниковим Станіславом Ігоревичем про ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2025 року

Головуючий:

Судді: