Справа №464/1140/25
пр № 2-з/464/7/25
У Х В А Л А

19 лютого 2025 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання у порядку спадкування за законом права власності на частку квартири,

у с т а н о в и л а:

Адвокат Бердар С.В. від імені та в інтересах позивача звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить:

встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за позивачем у порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частку квартири загальною площею 36,8 кв.м, у тому числі житлова площа 17,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Одночасно представник позивача звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним та приватним нотаріусам вчиняти будь-які дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За результатами автоматизованого розподілу судову справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи у відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України, в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вирішуючи питання забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку з огляду на таке.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч.3 ст.149 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У ч.4 ст.263 ЦПК України унормовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 17 червня 2022 року у справі № 908/2382/21 виснував, що, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Суддею з`ясовано, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20 січня 2025 року у справі № 464/7009/24, на яке покликається позивач, визначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 додатковий строк терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 05 лютого 2021 року Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) складено відповідний актовий запис № 131.

У вказаному рішенні установлено, що із витягу зі спадкового реєстру від 04 жовтня 2024 року вбачається, що відомості про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Стороною позивача до позову долучено витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі та постанову приватного нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Львівської області Глод А.Р. від 17 лютого 2025 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за якими 13 лютого 2025 року даним нотаріусом заведено спадкову справу № 2/2025 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заяви позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно.

У силу приписів Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 22 лютого 2012 року за № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна.

При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, крім випадків, передбачених підпунктом 2.5 цього пункту.

У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту.

У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження.

Заведена спадкова справа підлягає обов`язковій державній реєстрації у Спадковому реєстрі та реєстрації у відповідних книгах, передбачених Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року за № 1318/18613.

Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Установлені обставини свідчать, що після смерті ОСОБА_2 заведено лише спадкову справу № 2/2025 за заявою самої позивачки. Докази звернення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із відповідними заявами у межах даної спадкової справи про видачу свідоцтва про право на спадщину відсутні.

Саме по собі рішення суду про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини не свідчить про безумовний обов`язок видачі такого свідоцтва нотаріусом.

До того ж Порядком учинення нотаріальних дій нотаріусами України регламентовано, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Доказів звернення позивача з відповідною заявою до нотаріуса про перебування на розгляді суду поданої нею позовної заяви та зупинення у зв`язку з цим вчинення нотаріальних дій по спадковій справі, а також відмови нотаріуса у прийнятті такої заяви, суду не надано.

Підсумовуючи викладене, стороною позивача, незважаючи на процесуальний обов`язок, не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, та не наведено жодного обґрунтування наявності правових підстав з відповідними доказами необхідності заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій. За відсутності доцільності та безумовних підстав для забезпечення позову у вищевказаний спосіб у даній справі суддя відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову. Відомості, які в спростували даний висновок суду та доводили протилежне, відсутні.

Керуючись ст.ст.257- 260, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у задоволенні заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів відповідно до вимог ст.ст.351-356 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку згідно з вимогами ст.261 ЦПК України з моменту підписання 19 лютого 2025 року.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО