ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/1064/24 Номер провадження 22-ц/814/879/25Головуючий у 1-й інстанції Лівер І. В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу апеляційною скаргою адвокатки Говорової Світлани Леонідівни, представниці ОСОБА_1 , на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2024 року (час ухвалення судового рішення і дата виготовлення повного текста судового рішення не зазначені) у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування їх державної реєстрації, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Башинська Тетяна Вікторівна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в:

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2024 року заяву ТОВ «Бурат-Агро» про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на земельну ділянку площею 2,3101 га, кадастровий номер :00:0013:0128, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_2 на підставі договору про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, посвідченого ПН Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 01.04.2021 № 524, до набрання законної сили рішенням суду.

Накладено арешт на земельну ділянку площею 2,3101 га, кадастровий номер :00:0013:0129, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі договору про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, посвідченого ПН Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 01.04.2021 № 524, до набрання законної сили рішенням суду.

Заборонено ОСОБА_2 укладати будь-які правочини стосовно земельної ділянки площею 2,3101 га, кадастровий номер :00:0013:0128, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі договору про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, посвідченого ПН Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 01.04.2021 № 524, до набрання законної сили рішенням суду.

Заборонено ОСОБА_1 укладати будь-які правочини стосовно земельної ділянки площею 2,3101 га, кадастровий номер :00:0013:0129, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі договору про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, посвідченого ПН Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 01.04.2021 № 524, до набрання законної сили рішенням суду.

Заборонено ОСОБА_3 укладати будь-які правочини стосовно земельної ділянки площею 2,3101 га, кадастровий номер :00:0013:0128, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі договору про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, посвідченого ПН Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 01.04.2021 № 524, до набрання законної сили рішення суду.

Заборонено ОСОБА_3 укладати будь-які правочини стосовно земельної ділянки площею 2,3101 га, кадастровий номер :00:0013:0129, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі договору про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, посвідченого ПН Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 01.04.2021 № 524, до набрання законної сили рішення суду.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокатка Говорова С.Л., представниця ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в забезпеченні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що позивач не навів, а суд першої інстанції не дослідив обставини, які відповідно до ЦПК України та судової практики є підставами для вжиття заходів забезпечення позову, а саме не з`ясував, чи існують обставини, які з високою ймовірністю можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Оскаржувана ухвала не містить мотивувальної частини взагалі, не наведено жодного мотиву чи аргументації, чому задоволено клопотання та чому необхідно застосувати саме таке забезпечення позову.

Зазначено, що предметом позову у цій справі є позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсними договорів, скасування рішення державного реєстратора про їхню державну реєстрацію, отже такий захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного права та не є співмірним із заявленими вимогами в цій справі.

У підтвердження доводів апеляційної скарги зроблено посилання на висновки, викладені у постановах Верховного Суду, зокрема у справах №381/4019/18, № 753/22860/17, № 643/16678/18 та інших.

У відзиві ТОВ «Бурат Агро», посилаючись на необгрунтованість доводів апеляційної скарги, просить ухвалу суду залишити без змін.

Звертається увага, що твердження апеляційної скарги про недоведеність обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, у разі задоволення позову, спростовуються обставинами, якими обгрунтований позов, зокрема неправомірними діями відповідачів, які за час дії чинних договорів оренди уклади стосовно цих земель інші договори оренди, отже відсутність арешту і заборони на вчинення будь-яких дій із спірними землями надасть можливість відповідачам укласти інші правочини щодо спірних земель, що спонукатиме позивача задля відновлення свого порушеного права подавати нові позови.

Посилання в апеляційній скарзі на висновки Верховного Суду у конкретних справах не є релевантним, так як у зазначених справах були встановлені відмінні обставин і відповідні правовідносини.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2024 року ТОВ «Бурат-Агро» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування їх державної реєстрації, просило:

визнати недійсним договір оренди землі б/н від 04.01.2016, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та на підставі якого проведено державну реєстрацію права оренди строком дії 10 років частки земельної ділянки площею 4,6202 га, кадастровий номер :00:013:0069 ( після поділу земельної ділянки в натурі площа 2,3101, кадастровий номер :00:013:0128;

припинити право оренди ОСОБА_3 , яке виникло на підставі договору оренди землі Б/н від 04.01.2016 щодо земельної ділянки площею 2,3101, кадастровий номер :00:013:0128, шляхом скасування його державної реєстрації (номер запису про інше речове право 41289619, дата та час державної реєстрації 15.08.2016 12:58:36 (перенесено із запису 15965692));

визнати недійсним з моменту кладення договір оренди землі б/н від 04.01.2016, який укладені між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 строком дії 10 років, на підставі якого проведено державну реєстрацію права оренди частки земельної ділянки площею 4,6202 га, кадастровий номер :00:013:0069 ( після поділу земельної ділянки в натурі площа 2,3101, кадастровий номер :00:013:0129);

припинити право оренди ОСОБА_3 , яке виникло на підставі договору оренди землі Б/н від 04.01.2016 щодо земельної ділянки площею 2,3101, кадастровий номер :00:013:0129, шляхом скасування його державної реєстрації (номер запису про інше речове право 41289477, дата та час державної реєстрації 15.08.2016 12:58:36 (перенесено із запису 15965545)).(а.с.3-10)

Одночасно з поданням позовної заяви ТОВ «Бурат-Агро» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на:

- земельну ділянку площею 2,3101 га, кадастровий номер :00:0013:0128, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі договору про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, посвідченого ПН Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 01.04.2021 № 524, до виконання рішення суду у даній справі;

- заборонити ОСОБА_1 укладати будь-які правочини стосовно земельної ділянки площею 2,3101 га, кадастровий номер :00:0013:0128, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі договору про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, посвідченого ПН Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 01.04.2021 № 524, а також здійснювати її поділ чи об`єднання, до виконання рішення суду у даній справі;

- накласти арешт земельну ділянку площею 2,3101 га, кадастровий номер :00:0013:0129, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі договору про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, посвідченого ПН Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 01.04.2021 № 524, до виконання рішення суду у даній справі;

- заборонити ОСОБА_1 укладати будь-які правочини стосовно земельної ділянки площею 2,3101 га, кадастровий номер :00:0013:0129, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі договору про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, посвідченого ПН Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 01.04.2021 № 524, а також здійснювати її поділ чи об`єднання, до виконання рішення суду у даній справі;

- заборонити ОСОБА_3 укладати будь-які правочини стосовно земельної ділянки площею 2,3101 га, кадастровий номер :00:0013:0128, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі договору про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, посвідченого ПН Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 01.04.2021 № 524, до виконання рішення суду у даній справі;

- заборонити ОСОБА_3 укладати будь-які правочини стосовно земельної ділянки площею площею 2,3101 га, кадастровий номер :00:0013:0129, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі договору про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, посвідченого ПН Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 01.04.2021 № 524, до виконання рішення суду у даній справі.

В обґрунтування заяви зазначало, що 01.01.2009 між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_4 передала, а ТОВ «Бурат-Агро» прийняв у оренду строком на 15 років, земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 4,62 га, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну їй на підставі державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії РЗ № 652629, виданого Федіївською сільською радою народних депутатів 10.04.2002. Цей договір було зареєстровано у Відділі Держкомзему у Решетилівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.02.2012 за № 2022. Також даний факт підтверджується листом Відділу №4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 28.09.2023 № 19-16-0.164-4754/15-23 та долученим до нього витягу з Книги записів про державну реєстрацію договорів оренди за 2012 рік. Вказану земельну ділянку передано ОСОБА_4 ТОВ «Бурат-Агро» за актом прийому передачі земельної ділянки від 01.01.2009 строком до 28.02.2027.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, спадщину після неї у вигляді земельної ділянки площею 4,62 га, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області з кадастровим номером :00:013:0069, що належала померлій ОСОБА_4 , прийняли її сини ОСОБА_1 і ОСОБА_1 - по частки земельної ділянки кожен. Таким чином, відповідачі стали співвласниками земельної ділянки, яка перебуває у оренді ТОВ «Бурат-Агро» строком до 28.02.2027.

Земельна ділянка, яка перебуває у їхній спільній частковій власності, вже перебувала в оренді ТОВ «Бурат-Агро», відповідачі уклали договори оренди землі без номерів від 04.01.2016, за якими передали належні їм частки цієї земельної ділянки у оренду ОСОБА_3 строком на 10 років. Право оренди зареєстровано ПН ОСОБА_5 , номер запису про інше речове право № 15965545 від 15.08.2016 та номер запису пр. інше речове право № 15965692 від 15.08.2016.

У подальшому відповідачі здійснили поділ земельної ділянки 4,62 га, розташованої на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області з кадастровим номером :00:013:0069 на дві та виділили в натурі, а саме: на земельну ділянку площею 2,3101 га, кадастровий номер :00:0013:0128, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_2 на підставі договору про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, посвідченого ПН Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 01.04.2021 № 524 та земельну ділянку площею 2,3101 га, кадастровий номер :00:0013:0129, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну ОСОБА_1 на підставі договору про поділ земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, посвідченого ПН Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. 01.04.2021 № 524. Та в подальшому уклали нові договори оренди та передали вказані земельні ділянки в оренду ОСОБА_3

3 огляду на зазначене, зважаючи на неодноразові протиправні дії відповідачів, направлені на порушення права оренди позивача, позивач має обґрунтовані підстави вважати, що у випадку незабезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Так, у випадку розірвання, припинення договорів оренди спірних земельних ділянок та укладення нових за участі іншої сторони орендаря або укладення договору суборенди спірної земельної ділянки, договору емфітевзису або іншого договору, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суддя суду першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Забезпечення позову спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, відчужити його тощо.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами(частина третя статті 150 ЦПК України).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо можливості вжиття таких заходів забезпечення позову як арешт чи заборона вчиняти певні дії у спорах немайнового характера, апеляційний суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року (справа N 754/5683/22), згідно яких:

«37. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі N 381/4019/18).

38. Велика Палата Верховного Суду підтверджує сформульовані нею у справах N 914/1570/20, N 381/4019/18 висновки та додатково зазначає таке.

39. До набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - Закон N 2147-VIII) процесуальний закон передбачав, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

40. Після набрання чинності Законом N 2147-VIII частини першу, другу статті 149 ЦПК України викладено в такій редакції: "Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом".

41. Тобто з 15 грудня 2017 року законодавець серед передумов забезпечення позову визначає можливий вплив невжиття заходів забезпечення позову не тільки на виконання рішення суду, а й на можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

42. Тлумачення наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що можливість забезпечення судом позову не пов`язується з тим, чи підлягає рішення суду, ухвалене по суті спору, примусовому виконанню.

43. Цивільний процесуальний закон не забороняє вживати заходи забезпечення позову у справі, рішення у якій не підлягає примусовому виконанню, якщо забезпечення позову сприятиме ефективному захисту порушених прав позивача. І навпаки, якщо рішення у справі підлягатиме примусовому виконанню, вжиття заходів забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно, не завжди може бути необхідним та співмірним із пред`явленими вимогами позову і відповідати характеру порушеного права позивача.

44. У частині першій статті 150 ЦПК України наведено перелік видів забезпечення позову, серед яких у пункті 1 законодавець вирізняє накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

45. Жодних обмежень щодо застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно (грошові кошти), лише у сфері майнових спорів або заборони його застосування при вирішенні немайнового спору цивільне процесуальне законодавство не містить.

46. Тому Велика Палата Верховного Суду констатує, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

47. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

48. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.»

Позивач у межах розгляду цієї справи заявив вимогу про визнання недійсними договорів від 04.01.2016, а також про припинення права оренди ОСОБА_3 .

Вимоги як позову, так і заяви про забезпечення позову обгрунтовані тим, що відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_1 , усвідомлюючи чинність договору оренди земельної ділянки, яку вони успадкували, розділили її на дві частини і передали вже нові ділянки в оренду ОСОБА_3 .

Задоволення позову матиме наслідком повернення учасників спору у первісний стан, тобто позивач має відновити своє право оренди на спірні земельні ділянки, тоді як відсутність судової заборони для відповідачів на вчинення певних дій із спірними земельними ділянками потенційно створює можливості укладення нових правочинів стосовно цих земельних ділянок, що вочевидь об`єктивно створює перешкоди для ефективного відновлення порушеного права позивача у разі задоволення позову.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду про забезпечення позову є законною і обгрунтованою.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу адвокатки Говорової Світлани Леонідівни, представниці ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 17 лютого 2025 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М.Триголов