Справа № 702/1008/24
Провадження № 2/702/44/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Максименка Д. Р.,

за участю секретаря судового засідання Возної В. В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івахнянського ліцею Монастирищенської міської ради Черкаської області, Управління освіти, молоді та спорту Монастирищенської міської ради про стягнення компенсації за невикористану додаткову відпустку одинокій матері та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Івахнянського ліцею Монастирищенської міської ради Черкаської області, Управління освіти, молоді та спорту Монастирищенської міської ради про стягнення компенсації за невикористану додаткову відпустку одинокій матері та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

Обґрунтовує свій позов тим, що незважаючи на звільнення за угодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України, компенсація за 100 календарних днів додаткової відпустки, як одинокій матері, за період з 29.04.2014 до 15.02.2024 не була належним чином нарахована та виплачена.

Позивачка зазначає, що невиконання роботодавцем законних зобов`язань щодо своєчасного розрахунку та виплати компенсації становить порушення державних гарантій оплати праці, що змушує її вимагати стягнення заборгованості та відшкодування сум, що виникли у зв`язку із затримкою розрахунків при звільненні.

Просить стягнути з Івахнянського ліцею Монастирищенської міської ради Черкаської області, Управління освіти, молоді та спорту Монастирищенської міської ради на її користь грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку одинокій матері, за період з 29.04.2014 року до досягнення її донькою повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_1 (тривалістю 100 днів), у сумі 39735,00 грн, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 27814, 50 грн.

Ухвалою суду від 11.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

06.02.2025 представник Івахнянського ліцею Монастирищенської міської ради Черкаської області подав до суду відзив на позовну заяву. Зазначав, що ОСОБА_1 була звільнена з посади вчителя української мови та літератури 31.07.2024. Заява про виплату компенсації за невикористану соціальну відпустку одинокій матері за період з 29.04.2014 по 15.02.2024 була подана позивачкою 20.08.2024. За період трудових відносин жодного документу, що підтверджує статус позивачки, як одинокої матері, роботодавцем надано не було. Підстав для видачі наказу директором Івахнянського ліцею Монастирищенської міської ради Черкаської області про виплату грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку одинокій матері не було. Просить в позові відмовити.

Ухвалою суду від 07.02.2025 залучено у справі Управління освіти, молоді та спорту Монастирищенської міської ради, як співвідповідача.

20.02.2025 представник Управління освіти, молоді та спорту Монастирищенської міської ради подав до суду відзив на позовну заяву. Зазначав, що позивача не надала документів, що підтверджують її статус одинокої матері під час трудових відносин, а акт обстеження житлово-побутових умов, складений після звільнення, не доводить відсутність участі батька у вихованні дитини. Отже, підстав для нарахування та виплати компенсації за невикористану додаткову відпустку позивачці, як одинокій матері, не було. Просить в позові відмовити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 пояснила, що з 2014 року є розлученою та виховувала самостійно доньку. Батько дитини участі в утриманні дитини не брав, аліментів не сплачував. Через рік після розлучення вона, працюючи на посаді вчителя української мови та літератури, усно звернулася до роботодавця з проханням надати відпустку, як одинокій матері. Однак їй повідомили, що вона не відноситься до категорії одиноких матерів та у наданні відповідної додаткової відпустки відмовили. В наступні роки з метою уникнення конфліктних ситуацій з керівництвом ліцею, позивачка з заявами про надання відпусток, як одинокій матері не зверталася. В добровільному порядку на її вимогу у виплаті компенсації за невикористану додаткову відпустку, як одинокій матері, відповідачі відмовили. Директору ліцею було відомо про те, що позивачка має статус одинокої матері. Всі графіки відпусток були погоджені з позивачкою без врахування її права на відпустку, як одинокій матері.

Представник відповідача Івахнянського ліцею Монастирищенської міської ради Черкаської областів судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. За змістом відзиву просить справу розглядати у відсутності представника відповідача.

Представник відповідача Управління освіти, молоді та спорту Монастирищенської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. За змістом відзиву просить справу розглядати у відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Івахнівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області 02.03.2006, ОСОБА_1 є матір`ю, а ОСОБА_2 - батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6).

Згідно з рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.04.2014, справа № 702/184/14-ц, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а. с. 7).

Актом обстеження умов проживання від 29.08.2024, підтверджено факт проживання ОСОБА_3 із її матір`ю ОСОБА_1 вдвох з 2014 року. ОСОБА_1 самостійно виховувала та утримувала свою неповнолітню доньку (а. с. 8).

Відповідно до довідки служби у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради Черкаської області № 285 від 29.08.2024, ОСОБА_1 , жителька села Івахни Уманського району Черкаської області, самостійно виховувала та утримувала неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із 29.04.2014 до досягнення дитиною повноліття, так як батько, ОСОБА_2 , після розлучення проживав окремо, участі у вихованні доньки не приймав (а. с. 9).

Згідно з наказом Івахнянського ліцею Монастирищенської міської ради Черкаської області № 48-к/тр від 31.07.2024 ОСОБА_1 звільнено з посади вчителя української мови 31.07.2024 за угодою сторін на підставі її заяви від 17.07.2024 відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України (а. с. 10).

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 01.09.2014 по 31.07.2024 працювала на посаді вчителя української мови та літератури в Івахнянському ліцеї Монастирищенської міської ради Черкаської області, який за вказаний період був неодноразово перейменований (а. с. 10 - 11).

Згідно з копією довідки про заробітну плату за період з липня 2023 по червень 2024 року ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата в сумі 145 428,81 грн, а середня заробітна плата за день становила 397,35 грн (а. с. 13).

Згідно з частиною 1 статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Згідно з статтею 182-1 КЗпП України одинокій матері надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 цього Кодексу).

Спірні правовідносини також регулюються положеннями Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року, № 504/96-ВР (далі - Закону № 504/96-ВР).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 504/96-ВР державні гарантії та відносини, пов`язані з відпусткою, регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, іншими законами та нормативно-правовими актами України.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону № 504/96-ВР право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

Положеннями статті 4 Закону № 504/96-ВР встановлено такий вид відпустки, як : 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16 1 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18 1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону). Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть встановлюватись інші види відпусток.

Згідно із частиною першою статті 19 Закону № 504/96-ВР одинокій матері надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 Кодексу законів про працю України).

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159.

Розмір грошового зобов`язання, що підлягає стягненню визначається відповідно до приписів Порядку № 100, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року.

Відповідно до статей 18-1-18-3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 року, № 2811-XII одинокою матір`ю є особа, яка не перебуває у шлюбі з батьком дитини, виховує дитину без батька. Цей статус за одинокою матір`ю зберігається і у тому разі, коли вона уклала шлюб не з батьком дитини за умов, якщо діти не були усиновлені чоловіком (дружиною).

Також визначення «одинокої матері» наведено у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» та пункті 5 частини тринадцятої статті 10 Закону України «Про відпустки».

Так, згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України одинокою матір`ю слід вважати жінку, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено у установленому порядку за вказівкою матері; вдову; іншу жінку, яка виховує і утримує дитину сама. Отже, основним критерієм для визначення статусу одинокої матері є: виховання та утримування дитини без участі батька. Одержання жінкою аліментів від батька дитини, ведення з ним спільного господарства позбавляє статусу одинокої матері.

Підставою для отримання статусу одинокої матері є відсутність запису про укладення шлюбу або наявність свідоцтва про розірвання шлюбу. Втім, свідоцтва недостатньо, необхідно також підтвердити факт того, що батько справді не бере участі у вихованні дитини.

Верховний Суд від 21 грудня 2020 року у справі № 520/2226/19 зробив висновок про те, що чинне законодавство не містить конкретного переліку документів, які слід пред`явити матері, що виховує дитину без батька, для отримання додаткової соціальної відпустки. Тому для підтвердження права на зазначену відпустку в цьому випадку роботодавцю має бути пред`явлений будь-який офіційно складений, оформлений та засвідчений в установленому порядку документ, в якому з достатньою достовірністю підтверджується відсутність участі батька у вихованні дитини. Обов`язок оформлення таких документів лягає на працівника, а не на роботодавця.

Суд приходить до висновку, що мати дитини, яка утримує та виховує дитину без участі батька, має право на соціальну відпустку тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів, однак виключно за умови надання роботодавцю документів, які підтверджують відповідний статус в період перебування з ним у трудових відносинах.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують надання роботодавцю за період перебування у трудових відносинах офіційно складеного, оформленого та засвідченого в установленому порядку документа, в якому з достатньою достовірністю підтверджувалась відсутність участі батька у вихованні дитини для підтвердження права на соціальну додаткову відпустку, як одинокій матері. Також відсутні докази про те, що позивачка зверталася з заявою про надання такої відпустки, та у її наданні було відмовлено. Крім того, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що графіки відпусток за період з 2014 по 2024 роки затверджувалися без урахування її статусу одинокої матері та тривалості відповідної соціальної додаткової відпустки.

Докази, якими позивачка підтверджує статус одинокої матері, датовані 29.08.2024, складені після її звільнення, а тому суд не бере їх до уваги при вирішення спору.

Суд також не бере до уваги аргумент позивачки про те, що її статус одинокої матері був відомий керівництву Івахнянського ліцею Монастирищенської міської ради Черкаської області, оскільки, як зазначено вище, вказаний статус міг бути підтверджений виключно документом про відсутність участі батька у вихованні дитини, який працівник зобов`язаний був надати роботодавцю. Суд не вбачає поважних причин для неподання такого документа в період перебування позивачки у трудових відносинах з Івахнянським ліцеєм Монастирищенської міської ради Черкаської області.

Отже, у суду відсутні підстави вважати, що станом на день звільнення роботодавцем не було здійснено повного розрахунку, а тому відсутні підстави для задоволення позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

З огляду на вказане позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 21 грудня 2020 року у справі № 520/2226/19.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до Івахнянського ліцею Монастирищенської міської ради Черкаської області, Управління освіти, молоді та спорту Монастирищенської міської ради про стягнення компенсації за невикористану додаткову відпустку одинокій матері та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Івахнянський ліцей Монастирищенської міської ради Черкаської області, місцезнаходження: вулиця Перемоги, 26а, село Івахни, Уманський район, Черкаська область, код Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 24415792.

Відповідач: Управління освіти, молоді та спорту Монастирищенської міської ради, місцезнаходження: вулиця Соборна, 121, місто Монастирище, Уманський район, Черкаська область, код Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 43983521.

Повне рішення складено 25.02.2025.

Суддя Дмитро МАКСИМЕНКО