ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3733/24 Номер провадження 22-ц/814/579/25Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т.О. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Панченка О.О.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Обідіної О.І.

при секретарі Філоненко О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Холодова Л.Ю.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Холодова Леоніда Юрійовича на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2024 року, ухваленого у складі головуючого судді Зуб Т.О., повний текст судового рішення складено 07.10.2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Холодов Леонід Юрійович до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Зміст позовних вимог

У вересні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Холодов Л.Ю., звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 .

Судовим наказом, виданим 26.07.2023 року Полтавським районним судом Полтавської області у справі № 545/2649/23, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24.07.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 22.01.2024 року по справі № 589/4796/23 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

24.02.2024 року ОСОБА_1 , уклав шлюб з ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народився син ОСОБА_6 .

З 22.05.2024 року матеріальний стан ОСОБА_1 змінився, оскільки він має на утриманні двох дітей: доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Крім того, ОСОБА_1 утримує дружину ОСОБА_5 , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

З огляду на викладене ОСОБА_1 просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/4 частини до 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Холодов Леонід Юрійович до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, представник ОСОБА_1 адвокат Холодов Л.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій, посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 рнокпп: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на підставі судового наказу, який видав Полтавський районний суд Полтавської області від 26.07.2023 р. у справі № 545/2649/23, на користь ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга мотивована тим, що наявними у матеріалах справи доказами доведено зміну його сімейного стану а саме народження другої дитини та обов`язок виплачувати аліменти в розмірі 1/6 від всіх видів доходів. Вказана обставина є суттєвою, та у відповідності до положень ст. 192 СК України може слугувати самостійною підставою для зміни розміру аліментів, навіть без зміни матеріального положення. Крім того, діти народжені від двох різних шлюбів є рівними, та повинні отримувати рівноцінне матеріальне утримання.

Зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу № 545/3733/24 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, чим порушив імперативну норму ч. 4 ст. 274 ЦПК України, якою визначено перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження.

Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Враховуючи предмет та правові підстави позову у цій справі, вона є справою що виникає із сімейних правовідносин, а отже, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно приписів п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.10.2023 р. у справі № 682/2454/22-ц.

Неправильне застосування норм матеріального права полягало в наступному.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. ст. 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки 24.02.2024 р. ОСОБА_1 одружився на ОСОБА_8 що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24.02.2024 р. серія НОМЕР_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народився син ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 30.05.2024 р. серія НОМЕР_4 .

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану.

Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 19 червня 2024 року у справі № 686/22677/23 (провадження № 61-5022св24) від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження№ 61-10748 св 23). від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).

19.11.2024 ОСОБА_2 надала Полтавському апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу в якому просить в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Холодова Л.Ю. відмовити.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши осіб які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі судового наказу, виданого 26.07.2023 року Полтавським районним судом Полтавської області у справі № 545/2649/23, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24.07.2023 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5).

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 22.01.2024 року по справі № 589/4796/23 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

24.02.2024 року ОСОБА_1 , уклав шлюб з ОСОБА_4 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народився син ОСОБА_6 (а.с. 9).

З огляду на викладене представник позивача зазначає, що з 22.05.2024 року матеріальний стан ОСОБА_1 змінився, оскільки він має на утриманні двох дітей: доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та утримує дружину ОСОБА_5 , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Згідно виписки з медичної картки хворого № 5709, ОСОБА_1 з 04.08.2024р. по 15.08.2024р. перебував на стаціонарному лікуванні (а.с. 24).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий суд прийшов до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів не може у повній мірі погодитися з таким висновком суду з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права, що регулюють спірні правовідносини

Щодо порядку розгляду справи:

Статтею 19 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

За змістом указаних процесуальних норм у порядку спрощеного позовного провадження судом розглядаються малозначні справи чи справи незначної складності та визначеної пріоритетності, за виключенням справ, які повинні бути розглянуті судом у порядку загального позовного провадження.

До справ, які підлягають обов`язковому розгляду за правилами загального позовного провадження віднесені, зокрема, справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Отже, справи у спорах про зменшення розміру аліментів мають розглядатися судом за правилами загального позовного провадження.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.10.2023 р.(справа № 682/2454/22-ц).

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані правові норми та розглянув справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Холодов Леонід Юрійович до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Порушення судом норм процесуального права є безумовною підставою для скасування судового рішення (пункт 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Щодо вирішення спору по суті заявлених вимог.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначав, що визначений судом розмір аліментів він не має можливості сплачувати, оскільки його сімейний стан змінився.

Зазначає, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки 24.02.2024 р. одружився на ОСОБА_8 що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24.02.2024 р. серія НОМЕР_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 30.05.2024 р. серія НОМЕР_4 .

Отже, після видачі судового наказу Полтавським районним судом Полтавської області від 26.07.2023 у справі № 545/2649/23 у позивача народилася від іншого шлюбу ще одна дитина.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину, яка народилася в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Будь-які докази погіршення матеріального стану ОСОБА_1 в справі відсутні.

Таким чином, встановивши фактичні обставини справи та дослідивши подані у справі докази, колегія суддів приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене колегія суддів зазначає, що справи у спорах про зменшення розміру аліментів мають розглядатися судом за правилами загального позовного провадження.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.10.2023 р.(справа № 682/2454/22-ц).

Таким чином, ухвалюючи рішення суд першої інстанції порушив норми процесуального права.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2024 року таухвалення рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, п.7 ч.3 ст. 376, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Холодова Леоніда Юрійовича задовольнити частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Холодов Леонід Юрійович до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 лютого 2025 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді О.Ю. Кузнєцова

О.І. Обідіна