Справа № 147/934/24
Провадження № 2/147/46/25
УХВАЛА

про витребування доказів

18 лютого 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борейко О. Г.,

із секретарем Редіною А. О.,

за участю:

представника позивача адвоката Конякіна М. С.,

представника відповідачів - адвоката Янчука В. М.,

під час розгляду у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 , про визнання договору дарування недійсним, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області знаходиться зазначена вище цивільна справа, у якій, станом на сьогодні, розглядаються позовні вимоги ОСОБА_1 , який просить:

1. Визнати договір дарування від 15 грудня 2023 року серія та номер:1471, посвідчений Вірською Аллою Іванівною, приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області недійсним, як таким, що спрямований на уникнення виконання боржником взятого на себе зобов`язання;

2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 70724106 від 15.12.2023 12:18:36 прийнятий приватним нотаріусом Вірською Аллою Іванівною, Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:70724324 від 15.12.2023 12:24:05 прийнятий приватним нотаріусом Вірською Аллою Іванівною, Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області;

3. Визнати право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0030;

4. Стягнути судові витрати понесені позивачем з відповідачів.

Підготовче засідання призначене на 18 лютого 2025 року.

У підготовчому засіданні представник відповідачів адвокат Янчук В. М. заявив клопотання про витребування з Державної прикордонної служби України відомості щодо перетину державного кордону громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у такі періоди, а саме: 29 січня 2007 року, 11 травня 2007 року та починаючи з червня 2024 року по теперішній час. Клопотання мотивує тим, що стороною відповідача вживалися заходи щодо отримання такої інформації самостійно, однак Державною прикордонною службою України відмовлено у наданні такої інформації, на підтвердження чого надано лист №19/Х-1545/2176 від 21.01.2025. Зазначає, що ця інформація потрібна для того, щоб дійти висновку по доказах та задля того, щоб встановити можливість позивача особисто взяти участь у судовому засіданні. Власне, представник відповідачів стверджує, що на деякі питання представник позивача не зможе дати відповіді, а саме те, що у 2007 році були обставини, які не були відомі позивачу. Наполягав на задоволенні клопотання.

Представник позивача адвокат Конякін М. С. заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача. Зазначив, що витребування доказів можливе в разі неможливості їх самостійного здобуття, а також якщо ці докази можуть підтвердити ті обставини на які посилається сторона. Повідомив, що дійсно позивач часто перебуває за межами України, і не виключено що на сьогодні він перебуває за кордоном. Особиста зустріч із позивачем у представника була лише під час укладення договору про надання правничої допомоги. Стверджує, що наразі є всі можливості для участі особи у судовому засіданні з будь-якого куточку світу у режимі відеоконференції. Зауважує, що підготовче засідання вичерпало всі процесуальні межі, і клопотання сторони відповідача свідчать про затягування розгляду справи.

Інші учасники в підготовче засідання не прибули, хоча були повідомлені про дату, час та місце його проведення в порядку передбаченому ЦПК України.

Заслухавши осіб, які прибули в підготовче засідання, суд дійшов наступного висновку.

За змістом частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а власне докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, у разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до частини 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, окрім іншого зазначено про те, що 29 січня 2007 року ОСОБА_2 отримала грошові кошти в сумі 2000,00 грн та зобов`язалась відчужити старий житловий будинок, земельного паю, господарські будівлі та присадибну ділянку площею 0,49 га, що належали ОСОБА_5 . 11 травня 2007 року ОСОБА_2 згідно з написаною розпискою, отримує грошові кошти в сумі 4000,00 грн і підтверджує, що передає у користування будівлі та земельну ділянку на АДРЕСА_1 , що підтверджується розписками. Сторона відповідача у відзиві на позов заперечує наявність таких розписок. Отже запитувані представником відповідача відомості можливо дозволять відповідачу отримати докази, які, на його переконання, мають значення для правильного вирішення справи. Витребування доказів обумовлено і тим, що відповідач заявляє про намір клопотати перед судом про особисту участь ОСОБА_1 під час розгляду справи, на той час як перебування за межами державного кордону України унеможливить таку участь.

На думку суду, з метою повного та всебічного розгляду справи, клопотання підлягає до задоволення.

Водночас суд зважає на те, що п. 10. ч. 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: не явки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

З урахуванням наведених норм, а також зважаючи на те, що сторона відповідача висловила намір клопотати про визнання обов`язкової явки позивача в судове засідання, доводи представника позивача про можливу участь його довірителя в судовому засіданні в режимі відеоконференції необґрунтовані.

Керуючись ст. 12, 13, 43, 49, 81, 83, 84, 259, 261, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідачів адвоката Янчука Василя Михайловича про витребування інформації з Державної прикордонної служби України задовольнити.

Витребувати з Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01001, електронна адреса: ) відомості щодо перетину державного кордону громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , у такі періоди, а саме: з червня 2024 року по теперішній час, а також інформацію чи перебував вказаний громадянин за межами України станом на 29 січня 2007 року та 11 травня 2007 року (виїзд та в`їзд із зазначенням конкретних дат).

Витребуванні докази направити на адресу Тростянецького районного суду Вінницької області до 28 лютого 2025 року.

Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Борейко