Справа № 296/143/23
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

12 лютого 2025 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді Пилипюк Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Житомирської міської ради про встановлення порядку користування квартирою,

у с т а н о в и в:

04 січня 2023 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Житомирської міської ради, про встановлення порядку користування квартирою.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 січня 2023 року вищевказану справу передано для розгляду судді Корольовського районного суду міста Житомира Анциборенко Н.М.

Ухвалою судді Корольовського районного суду міста Житомира Анциборенко Н.М. від 20 січня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

На підставі Розпорядження Корольовського районного суду м. Житомира № 289 від 11 листопада 2024 року цивільну справу № 296/143/23 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, оскільки суддею Корольовського районного суду міста Житомира Анциборенко Н.М. було заявлено самовідвід від розгляду вказаної справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 листопада 2024 року цивільну справу № 296/143/23 передано для розгляду судді Корольовського районного суду міста Житомира Пилипюк Л. М.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Пилипюк Л. М. від 13 листопада 2024 року справу № 296/143/23 прийнято до розгляду, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

21 травня 2024 року та 29 січня 2025 року представник відповідача адвокат Мариніна М. О. звернулась до суду із клопотанням про зупинення провадження у цій справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначає, що ОСОБА_4 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 13 січня 2023 року по теперішній час, а тому суд зобов`язаний зупинити провадження до звільнення відповідача з лав Збройних Сил України.

Представник позивача ОСОБА_1 у підготовчому засіданні щодо задоволення клопотання про зупинення провадження у справі заперечував, адже зупинення провадження призведе до затягування розгляду справи. Крім того, ОСОБА_4 може реалізувати свої процесуальні права через свого представника.

Представник відповідача Мариніна М. О. у підготовчому засіданні клопотання про зупинення провадження просила задовольнити.

Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Вирішуючи клопотання про зупинення провадження у справі, суд ураховує таке.

У частині першій статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Складовою принципу правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97 проти України», заява № 19164/04).

Підстави, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, передбачені статтею 251 ЦПК України.

Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження у справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008).

Згідно з пунктом 12 Положення № 1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Аналіз пункту 12 Положення № 1153/2008 дає підстави для висновку про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 (провадження № 61-9218св22), від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 (провадження № 61-7918св22).

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався і не скасовано до теперішнього часу.

За приписами пункту другого зазначеного Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Суд установив, що відповідач ОСОБА_4 з 13 січня 2023 року проходить військову службу (за мобілізацією) у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджено копією довідки військової частини НОМЕР_1 № 5/244 від 18 травня 2024 року.

Крім того, судом досліджено копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 13 від 13 січня 2023 року, з якої встановлено, що рядового ОСОБА_4 призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 12 від 13 січня 2023 року на посаду навідника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону. З 13 січня 2023 року ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Конструкція пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

При цьому, вказана вище норма має тимчасовий характер, тобто обмежується строком перебування сторони у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. За такої умови підстава для зупинення провадження у справі вичерпується тоді, коли участь сторони у складі Збройних Сил України припиняється. Учасник справи може припинити участь у складі Збройних Сил України ще до припинення воєнного стану, якщо така можливість передбачена законодавством.

Суд звертає увагу на те, що конструкція норми пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України має імперативний характер та покладає на суд саме обов`язок зупинити провадження у справі за цією підставою, при цьому, незалежно від наявності у сторони представника, стадії процесу (підготовче провадження, розгляд справи по суті, апеляційне, касаційне оскарження), ціни позову, виду вимог, що розглядаються у провадженні, чи будь-яких інших чинників.

Закон зазначає, що не допускається зупинення провадження у певних категоріях справ, що стосуються інтересів дитини, або якщо відсутня сторона веде справу через представника (частини друга, третя статті 252 ЦПК України), однак ці положення не стосуються тих випадків, коли суд зобов`язаний зупинити провадження згідно з вимогами статті 251 ЦПК України.

Такі висновки суду повністю узгоджуються зі сталою практикою застосування п.2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України Верховним Судом, зокрема такі висновки наведені у постанові Верховного суду від 19 грудня 2024 року (справа № 484/40/21).

Також суд ураховує, що предметом спору в цій справі є встановлення порядку користування двокімнатною квартирою, співвласниками якої є сторони ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Вказана квартира набута сторонами як подружжям, однак в подальшому шлюб між ними розірвано. Наразі і позивач і відповідач мають інші сім`ї. Матеріали справи свідчать про конфліктний характер відносин між сторонами. У межах розгляду цієї справи проведено судову будівельно-технічну експертизу, за результатами якої складено висновок експерта № 610/02-2024 від 19 лютого 2024 року. Експерт пропонує на розгляду суду чотири варіанти можливого встановлення порядку користування квартирою. На переконання суду, відповідач, який внаслідок виконання свого військового обов`язку по захисту Батьківщини, не може особисто брати участь у судових засідання, не може особисто висловити свою позицію, доводи та міркування на спростування позиції сторони позивача, не може ознайомитись з висновком експерта та висловити свої побажання щодо можливого встановлення порядку користування спільним нерухомим майном, таким чином фактично позбавляється права на справедливий суд.

З наведених мотивів суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Керуючись ст. 251, 253 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача адвоката Мариніної Марини Олександрівни про зупинення провадження задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Житомирської міської ради, про встановлення порядку користування квартирою, зупинити до припинення перебування ОСОБА_4 на військовій службі у складі Збройних Сил України у період воєнного стану.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК