Справа № 372/6184/24
Провадження № 2-415/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

17 лютого 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ПАТ «Центренерго» через свого представника звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, яка за період з жовтня 2021 року по квітень 2024 року становить 20 385,66 грн., індекс інфляції в сумі 1168,85 грн., три відсотки річних в сумі 293,28 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Оскільки вона проживає за вказаною адресою, то користується послугами позивача з централізованого опалення, використовує теплову енергію для опалення і гарячого водопостачання та зобов`язана здійснювати оплату вказаних послуг згідно рахунків, що щомісячно надаються Трипільською ТЕС в особі ПАТ «Центренерго». Оскільки відповідач не виконує своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справи без її участі задовольнивши позовну заяву в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи була повідомленою належним чином. Причин неявки суду не повідомила, заперечень (відзиву) на позов не надала.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з наступного.

Трипільська ТЕС надає послуги з постачання теплової енергії в м. Українка.

Згідно Постанови КМУ від 21.08.2019 року №830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» наказом Трипільської ТЕС затверджено три типові форми договорів, а саме: - про надання послуги з постачання теплової енергії; - про надання індивідуальної послуги з постачання теплової енергії; - про надання послуги постачання гарячої води.

Такі договори були опубліковані 21.09.2021 року на сайті Української міської ради.

Згідно п. 2 Договору про надання послуги з постачання теплової енергії, даний договір є публічним договором приєднання, який набуває чинності через 30 днів з моменту опублікування.

Згідно п. 5 Договору про надання послуги з постачання теплової енергії, факт приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти Договір, зокрема, сплата рахунку за надані послуги та або факт отримання послуги. Вказаний договір акцептовано 21 жовтня 2021 року.

Згідно п. 48 публічного Договору про надання послуги з постачання теплової енергії Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення даного договору.

Відповідач по справі проживає в квартирі АДРЕСА_2 , тому на боржника розповсюджується публічний Договір про надання послуги з постачання теплової енергії та публічний Договір про надання послуг з постачання гарячої води.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є укладений договір та «юридичні факти». Цивільні права і обов`язки у позивача та відповідача виникли на підставі факту знаходження квартири відповідача у багатоповерховому будинку з централізованим опаленням, надання послуги позивачем, проживання та користування зазначеною квартирою відповідачем.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач користується послугами заявника з централізованого опалення, використовує теплову енергію для опалення і гарячого водопостачання та зобов`язаний здійснювати оплату вказаних послуг згідно рахунків, що щомісячно надаються Трипільською ТЕС в особі ПАТ «Центренерго».

Боржник згідно п. 44 Договору про надання послуги з постачання теплової енергії та п. 37 Договору з надання послуг з постачання гарячої води брав на себе зобов`язання здійснювати оплату не пізніше 25 числа місяця що настає за розрахунковим періодом.

Згідно п.55 Договору Сторони несуть відповідальність за невиконання цього договору згідно законодавства та цього Договору.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України (далі ЦКУ), якщо у зобов`язанні встановлено строк, то воно повинно бути виконане у вказаний строк.

Боржнику щомісяця надсилається розрахунок-повідомлення про суму боргу та щомісячне нарахування, але сума боргу ним не оспорювалась і не була сплачена.

За період з жовтня 2021 року по квітень 2024 року боржником оплата проводилася нерегулярно та не у повному обсязі.

З розрахунку заборгованості вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 21 847,79 грн., з яких: 12 320,58 грн. - заборгованість на початок періоду, 8065,08 - заборгованість за поточний період, 1168,85 - нарахований індекс інфляції, 293,28 грн. - нараховані три проценти річних.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс12 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 14-446цс18.

Згідно аналізу практики застосування статті 625 ЦК України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр».

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.

Разом з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжено та є діючим і на час вирішення справи.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»: в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Зміни до вказаної Постанови в частині переліку населених пунктів де нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням, забороняється, внесені лише 29.12.2023 Постановою №1405.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що з 24.02.2022 запроваджено воєнний стан в Україні, на період дії якого Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», з урахуванням змін внесених Постановою №1405 від 29.12.2023, заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі, нарахування та стягнення судом пені, 3% річних та інфляційних втрат за період з 24.02.2022 по дату завершення нарахування зобов`язань згідно розрахунку заборгованості з 28.02.2022 по 30.04.2024 на суму боргу за надані послуги, є помилковим та порушує норми матеріального права, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача за період з жовтня 2021 року по квітень 2024 року кошти в розмірі 20 385,66 грн. за спожиту теплову енергію, інфляційні втрати у розмірі 625,99 грн., та 3 % річних у розмірі 119,03 грн.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Центренерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 928,61 грн.

Керуючись ст. 67 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 11, 14, 509, 525, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 13, 141, 206, 247, 263, 265, 272, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Центренерго» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Центренерго» в особі Трипільської ТЕС заборгованість з наданих послуг теплопостачання за період з жовтня 2021 року по квітень 2024 року у розмірі 20385,66 грн., інфляційні втрати у розмірі 625,99 грн., та 3 % річних у розмірі 119,03 грн., а також витрати на сплати судового збору в розмірі 2928,61 грн., а всього стягнути 24 059,29 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому повне заочне рішення не було йому вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.В.Проць