Справа №345/710/25
Провадження № 2-о/345/81/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючої судді Кардаш О.І.

за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Калуський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною заявою. Заявлені вимоги обґрунтовує наступним. Заявниця є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Воїнка, Красоноперекопського району Автономної Республіки Крим. Так, факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину. Такі документи як лікарське свідоцтво про смерть, фельдшерська довідка про смерть подаються, якщо смерть настала на території України. Проте, на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополь здійснює ефективний контроль російська федерація, і фактично діє юрисдикція та застосовується законодавство російської федерації. Тому, документи про смерть видаються за формою встановлено міністерством російської федерації, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану.

Місцем реєстрації та настання смерті померлої ОСОБА_2 є Автономна Республіка Крим. Тому , у заявниці відсутні документально підтверджені підстави для звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті.

Здійснити державну реєстрацію смерті померлої в органах реєстрації актів цивільного стану на підставі наявних доказів (документів) у заявниці не вбачається за можливе, тому вона змушена встановлювати факт смерті матері в судовому порядку.

Звернення в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявниці для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка, для подальшого оформлення спадкових справ. За таких обставин заявниця змушена звернутися до суду та просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Воїнка Красноперекопського району,ж Автономна Республіка Крим.

Заявниця ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заяву про встановлення факту смерті підтримує (а.с.22).

Представник заінтересованої особи начальник Калуського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ірина Очкур подала до суду заяву, відповідно до якої вказала, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо наявності/відсутності актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Студінка Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис відсутній. Заперечень щодо задоволення заяви про встановлення факту смерті даної громадянки в порядку ст.. 317 ЦПК України немає. Просить проводити судовий розгляд у її відсутності. (а.с.23).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч.2 ст.293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За правилами ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 була донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11 ).

В матеріалах справи міститься свідоцтво про смерть, виданим Красноперекопським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану міністерства юстиції республіки крим за актовим записом №523, що складено російською мовою (а.с. 4) та фото поховання ОСОБА_2 на території АРК, яке зроблено особисто заявницею (а.с.5).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Медичні документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, видані діючими сьогодні медичними закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України.

Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України.

Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Зазначене місце смерті ОСОБА_2 є тимчасово окупованою територією України, оскільки с.Воїнка, Красоноперекопського району Автономної Республіки Крим є тимчасово окупованими внаслідок збройної агресії Російської Федерації, що встановлено ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Датою окупації , згідно ч. 2 ст. 1 Закону визначено 20 лютого 2014 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Місце смерті ОСОБА_2 є тимчасово окупованою територією України.

Ч.1 ст.17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 породжує для заявниці юридичні наслідки. При цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Викладені вище докази у своїй сукупності переконливо свідчать, що мати заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка села Студінка, Калуського району Івано-Франківської області, громадянка України, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасово окупованій території України в с.Воїнка, Красоноперекопського району Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 263- 265, 273, 293-294, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

У Х В А Л И В :

Заяву задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець уродженка села Студінка, Калуського району Івано-Франківської області, громадянка України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасово окупованій території України в с.Воїнка, Красоноперекопського району Автономної Республіки Крим.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: