Справа №639/2380/24
Провадження №2/639/153/25
10 лютого 2025 року Жовтневий районний суд м. Харкова
в складі: головуючого судді Баркової Н.В.,
за участю секретаря Кобзар І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, -
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява позивача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до відповідача ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь на відшкодування витрат, заподіяних позивачу, 188 513,17 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
З огляду на дані обставини ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» вимушено звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Ухвалою суду від 06.05.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна Страхова Компанія» про стягнення страхового відшкодування. Призначено судове засідання.
Ухвалою суду від 16.12.2024 року провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна Страхова Компанія» про стягнення страхового відшкодуванняв частині позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна Страхова Компанія» про стягнення страхового відшкодування - закрито.
В судове засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.02.2025 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши надані позивачем письмові докази в обґрунтування позовних вимог, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 17.03.2017 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» було укладено Генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту №140/17-Т/Ц2 (а.с. 4-11).
Згідно зі страховим свідоцтвом №1240/21-Т/Ц2-1522/1 від 01.07.2021 року до Генерального договору добровільного страхування наземного транспорту №140/17-Т/Ц ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати, зокрема, збитки внаслідок ДТП за участю автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 13).
Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.10.2021 року по справі №641/6992/21 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. У постанові суду, зокрема, встановлено, що 06 вересня 2021 року об 09:20, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «RENAULT» державний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Безлюдівська в районі будинку № 2-Б в м. Харкові, не обрав безпечної швидкості руху не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI» державний номер НОМЕР_1 , чим спричинив пошкодження транспортних засобів, заподіяв матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Судом встановлено, що 06.09.2021 сталося ДТП за участю водія автомобіля «RENAULT» державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 та водія автомобіля «MITSUBISHI» державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 . На водія автомобіля «RENAULT» державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 був складений протокол серії ААБ № 293137 від 06.08.2021 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП за порушення п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується матеріалами справи: даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 293137 від 06.09.2021, даними схеми місця ДТП від 06.09.2021, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 18).
Так, відповідно до умов договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відшкодував витрати за ремонт автомобіля на рахунок СТО - TOB «НІКО ЦЕНТР КИЇВ» кошти в сумі 318 513,17 грн. (за вирахуванням франшизи у розмірі 4 083,00 грн. відповідно до умов страхового сертифікату), що підтверджується платіжним дорученням №53466687 від 17.09.2021 року (а.с. 22).
Факт проведення відновлювального ремонту автомобіля марки т.з. «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 підтверджується нарядом замовленням (акт виконаних робіт) від 23.10.2021 року ТОВ «НІКО ЦЕНТР КИЇВ»» (а.с. 23-28).
01.10.2021 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» надіслав на адресу ТДВ «Міжнародна Страхова компанія» Претензію про відшкодування збитків з додатком копій необхідних документів (а.с.52).
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
В частині 2 статті 78 ЦПК України закріплено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Згідно зі ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).
Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. При цьому статтею 29 вказаного закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Судом встановлено що відповідач ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_2 і в результаті порушення ним ПДР 06.09.2021 рокудопустив зіткнення з автомобілем«Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 , що встановлено постановою суду по адміністративні справі, яка набрала законної сили.
В результаті ДТП власнику майна - автомобілю Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 пошкодженням майна спричинено матеріальну шкоду, розмір якої підтверджено наданими суду доказами і відшкодовано позивачем власнику в сумі 318 513,17 грн. Отже до позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відповідно перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 188 513, 17 грн. (318 513,17 грн. -130000,00 грн. = 188 513, 17 грн.), яка була виплачена як страхове відшкодування і в цій частині не могла бути відшкодована на підставі полісу ТДВ «Міжнародна Страхова компанія».
Виходячи з викладеного, а також враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними підтвердженими доказами запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи (довідка до акту огляду МСЕК серія 12ААА №715212), судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3 028, 00 грн. (мінімальний розмір судового збору за позовні вимоги майнового зарактеру) відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача не стягуються і компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4, 11-13, 76-83, 141, 229, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. 993, 1191, 1187 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд , -
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат задовольнити.
Стягнути зОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на відшкодування витрат 188 513 (сто вісімдесят вісім тисяч п`ятсот тринадцять) гривень 17 копійок.
Судові витрати у вигляді судового збору 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», , адреса: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 17.02.2025 року.

Суддя Н.В. Баркова