Справа № 289/1043/24
Номер провадження 2/289/45/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Мельника О.В., за участю секретаря судового засідання Писаренко К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Радомишль за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (місце знаходження / місце проживання: вул. Єжи Гедройця, буд. 6, оф. 521, м. Київ, 03150) до ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №48 від 09.07.2021 у розмірі 23 055,00 грн., судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.07.2021 року між ТОВ "Київська торгово-інвестиційна компанія" та ОСОБА_1 на підставі Заявки на позику, підписаної Позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, був укладений Договір позики № 48, відповідно до якого Позикодавець надав Позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 9000,00 грн., на строк 30 календарних днів під проценти, вказані в п. 1.1.1. Договору позики, а Позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику та сплатити зазначені проценти.

18.12.2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір факторингу № 18/12-2023, за яким до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 48 від 09.07.2021 року.

В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав і станом на 08.04.2024 року, його заборгованість перед позивачем становить 23055,00 грн., з яких: 9000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 14055,00 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги.

Ухвалою від 13.05.2024 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Надали до суду додаткові пояснення на доводи зазначені у відзиві відповідача на позовну заяву.

Представник відповідача та відповідач у судове засідання повторно не з`явились, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Доказів поважності неявки в судове засіданні призначене на 09.01.2025 року відповідач та його представник не надали. Причини не явки в судове засідання призначене на 17.02.2025 суд не повідомили, заяв і клопотань не надали. Раніше скористались своїм правом та надіслали відзив на позовну заяву в якому просять відмовити ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у задоволені позову на суму 9320,70 грн. так як вважають, що ця сума відсотків нарахована поза межами строку дії договору. Також просять розстрочити виконання рішення на 12 місяців та зменшити витрати на правову допомогу до 1500 грн.

Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 на підставі Заявки на позику, підписаної Позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, був укладений Договір позики № 48, відповідно до якого Позикодавець надав Позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 9000,00 грн., на строк 30 календарних днів під проценти, вказані в п. 1.1.1. Договору позики, а Позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику та сплатити зазначені проценти.

Договір кредитної лінії № 48 підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 6506.

Відповідно до пункту 2.1. Договору позики позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта позичальника у системі «Loany» на сайті системи www.loany.com.ua.

Пунктом 2.2. Договору позики встановлено, що датою надання позики є дата списання грошових коштів з поточного рахунку позикодавця на банківський картковий рахунок позичальника, передбачений у п.2.1. цього договору.

Пунктом 1.1.1 Договору Сторони погодили тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання Позичальником умов договору та становить:

1.1.1.1Знижена процентна ставка, фіксована 1.75 % за день (640,00% річних) від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного в п. 1.1 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 1 календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку;

1.1.1.2.Стандартна процентна ставка, фіксована 2,60% за день (950,00% річних) від суми позики застосовується:

-У межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки

-У межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.1048 ЦКУ.

Пунктом 4 Паспорту позики слідує, що знижена процентна ставка, фіксована 1.75 % за день (640,00% річних) від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного в п. 1.1 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 1 календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; Стандартна процентна ставка, 2,60% за день (950,00% річних) від суми позики у межах строку надання позики, якщо позичальник у цей строк не здійснив повне погашення після закінчення 1 календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Та у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується до абз. 2 ч. 1 ст.1048 ЦКУ.

Орієнтовна загальна вартість позики для позичальника за весь строк, на який надається позика 13734,30 грн.

Таким чином, підписавши паспорт позики відповідач погодився з умовами кредитування, які передбачали сплату процентів за користування кредитними коштами у період 60 днів.

Аналогічний висновок викладено й у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі № 750/6058/17-ц, від 23.12.2019 року по справі № 572/1169/17, від 12.02.2020 року по справі № 382/327/18-ц, від 26.02.2020 року по справі № 355/1091/17.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26.12.2019 року по справі № 467/555/19, враховуючи, що шляхом ознайомлення відповідача під підпис з паспортом споживчого кредиту між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Таким чином, підписуючи кредитний договір відповідач був ознайомлений із умовами кредитування, згідно яких кредитні кошти надаються терміном на 30 календарних днів, а у період прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.1048 ЦКУ, стандартна процентна ставка становить 2,60% за день (950,00% річних). Відповідач не заперечує факт неповернення кредитних коштів протягом 30 днів, в той же час досліджені судом умови кредитування та паспорту позики спростовують доводи відповідача щодо безпідставного нарахування 9320,70 грн. відсотків за користування кредитом.

Відповідно до загальних умов надання грошових коштів у позику, підписання позичальником договору позики здійснюється в електронному вигляді - шляхом скріплення договору позики електронним підписом позичальника.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором, яким позичальник скріплює оформлювані у системі документи, є аналогом власноручного підпису позичальника і тягне всі ті самі юридичні наслідки, які виникають внаслідок скріплення документів власноручним підписом.

Таким чином, договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором).

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заявки на позику на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти.

В свою чергу позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору позики, що стверджується відповідними документами.

18.12.2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 48 від 09.07.2021 pоку, що укладений між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та позичальником ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08.04.2024 p., відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23055,00 грн., з яких:

заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 9000,00 грн.;

заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 14055,00 грн., що стверджується розрахунком заборгованості.

Вказаний розрахунок за своїм змістом узгоджується з відомостями, наведеними у кредитному договорі та паспорті кредиту.

Натомість, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідача заборгованості у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять.

Довідкою про ідентифікацію по договору № 48 від 09.07.2021 року підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 було укладено договір №48 від 09.07.2021 року ідентифікований ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія». Акцепт договору позичальником підписано одноразовим ідентифікатором.

ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Даний факт підтверджується квитанцією № від 09/07/2021 про перерахування кредитних коштів через систему платежів LiqPay.

Факт отримання коштів у розмірі 9000 грн. відповідачем не оспорюється.

Вказана сума заборгованості відповідачем не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору відповідачем до суду надано не було.

Також суду не надано будь-яких належних доказів які б свідчили про наявність підстав для розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору і вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ОСОБА_1 порушує взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку, що з нього слід стягнути на користь позивача грошові кошти за договором кредиту.

З матеріалів справи слідує, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 3028,00 гривень (а.с.1), які згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України присуджуються зі сторони не на користь якої ухвалено рішення.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір № 15-02/2024 від 15.02.2024 року, заявки на надання юридичної допомоги № 17 від 02.04.2024 року, виписки з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 09.04.2024 року розмір послуг за надання правничої допомоги становить 9000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок, які згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України підлягають стягнення з відповідача.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка в силу приписів статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України».

Також у постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Так, з урахуванням складності справи, а саме те, що позов складено на підставі усталеної позитивної практики Верхового Суду, тому його підготовка не мала займати значний час, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи у даній справі (надання додаткових пояснень у зв`язку із надходженням відповіді на відзив відповідача), ціни позову, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, заперечень відповідача, який вважає, що витрати становлять 1500 грн., суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу до розміру 4500,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Враховуючи вищевикладене заява в частині стягнення судових витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 525, 526,530,610,629,631,639,1049,1050,1054 ЦК України, ст. ст.263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , жителя: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРНЕРС» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) суму заборгованості в розмірі 23055,00 (двадцять три тисячі п`ятдесят п`ять) гривні 00 копійок боргу, 4500,00 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу та 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК