Справа №483/1571/24
Провадження № 22-ц/812/384/25
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

ОСОБА_1 ,

подану адвокатом Михайленко Наталією Миколаївною

на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 січня 2025 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Рак Л.М., дата складання повного тексту не вказана, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство оборони України, про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Михайленко Наталю Миколаївну, звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство оборони України, про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що вона та ОСОБА_4 разом проходили військову службу в військовій частині НОМЕР_1 .

З серпня 2022 року між нею та ОСОБА_4 почалися стосунки, притаманні подружжю. У вересні 2022 року вона та ОСОБА_5 дізналися про вагітність, будували плани, повідомили батьків про вагітність та вирішили одружитися, але в жовтні 2022 року їх обох відправили до м. Бахмут Донецької області.

22 жовтня 2022 року ОСОБА_5 пішов на позицію, на бойове завдання і не повернувся. Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин.

Після зникнення ОСОБА_6 вона мала дуже дружні стосунки з його батьками, спілкувалися, разом проводили пошуки ОСОБА_6 . Відповідачі переймалися за онуку, яка мала народитися.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народилась доньку ОСОБА_7 , батьком якої є ОСОБА_4 . Відповідно до довідки про державну реєстрацію народження, відомості про батька в актовому записі про народження дитини було внесено на підставі статті 135 СК України, так як вона та ОСОБА_6 не встигли одружитися.

Відповідачі приїздили до онуки, піклувалися про неї, переймалися її життям.

Зазначає, що вона неодноразово зверталася до відповідачів з пропозицією щодо проведення експертизи про встановлення кровного споріднення між ОСОБА_8 (бабусею дитини, матір`ю ОСОБА_9 ) та неповнолітньою дитиною ОСОБА_7 але відповідачі зволікали з цим питанням, чекали повернення ОСОБА_6 . Висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства.

Встановлення факту батьківства ОСОБА_4 щодо ОСОБА_7 позивачці необхідно для одержання виплат і надання пільг, передбачених чинним законодавством України для дитини. Іншим порядком вирішити питання встановлення факту батьківства неможливо.

Враховуючи вищевикладене, просила встановити батьківство ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести зміни до актового запису про народження № 23 від 21 червня 2023 року, складеного Очаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про народження ОСОБА_7 , вказавши в графі «Відомості про батька»: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ».

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 січня 2025 року цивільну справу № 483/1571/24 передано для розгляду за підсудністю до Монастирищенського районного суду Черкаської області.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції вказав, що за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрально-південного міжрегіонального управління ДМС України, яка надійшла до суду 15 січня 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровані з 08 липня 1997 року та 04 вересня 1984 року, відповідно, за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому справа не підсудна Очаківському міськрайонному суду Миколаївської області та її слід передати за підсудністю до Монастирищенського районного суду Черкаської області.

Не погоджуючись із такою ухвалою ОСОБА_1 , діючи через адвоката Михайленко Н.М. подала на неї апеляційну скаргу та вказувала, що під час постановлення оскаржуваної ухвали суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, а тому просила про її скасування та передачу справи на розгляд до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області.

Так, вказувала, що предметом позову в цій справі є визнання батьківства саме відповідача - батька дитина, але в силу того, що він є зниклим безвісти, що підтверджується доказами у справі, зазначено відповідачами його батьків, з якими вбачається спір, які є прямими родичами дитини та можуть за допомогою судової експертизи підтвердити факт батьківства. Спір про визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто захід, спрямований на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини.

Таким чином, законодавець, саме в інтересах дитини, зазначив правила альтернативної підсудності в статті 28 ЦПК щодо позовів в яких предметом є визнання батьківства відповідача, тобто коли позивачем виступає мати дитини або сама дитина.

Відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від відповідачів та третьої особи не надходили.

Про розгляд справи апеляційним судом сторони та третя особа повідомлені належним чином.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 353 ЦПК України, окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

За частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвалу суду, зокрема, зазначену в пункті 9 (передачі справи на розгляд іншого суду) частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до відповідачів до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Міністерство оборони України, про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження.

Місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрально-південного міжрегіонального управління ДМС України, отриманими Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області в порядку передбаченому частиною 6 статті 187 ЦПК України 15 січня 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровані з 08 липня 1997 року та 04 вересня 1984 року відповідно, за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, посилаючись на частину 1 статті 27 ЦПК України та на пункт 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, дійшов до висновку, що дана справа підсудна Монастирищенському районного суду Черкаської області.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).

Частина 1 статті 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Територіальна юрисдикція (підсудність) цивільних справ визначена в параграфі 3 глави 2 ЦПК України та поділяється на: загальну (за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача) - стаття 27 ЦПК України; альтернативну (за вибором позивача) - стаття 28 ЦПК України; виключну - стаття 30 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини 1 статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Таким чином, приписи частини 1 статті 27 та частини 1 статті 28 ЦПК України не дають підстав для визначення територіальної підсудності позову про встановлення батьківства суду за місцем проживання позивача.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрально-південного міжрегіонального управління ДМС України, отриманими Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області в порядку передбаченому частиною 6 статті 187 ЦПК України 15 січня 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровані з 08 липня 1997 року та 04 вересня 1984 року, відповідно за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Верховної ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІХ "Про утворення та ліквідацію районів" утворені нові райони, відповідно до якої утворено у Черкаській області Уманський район (з адміністративним центром у місті Умань) у складі територій Бабанської селищної, Баштечківської сільської, Буцької селищної, Дмитрушківської сільської, Жашківської міської, Іваньківської сільської, Ладижинської сільської, Маньківської селищної, Монастирищенської міської, Паланської сільської, Уманської міської, Христинівської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України та п.23 цієї постанови ліквідовано у Черкаській області Монастирищенський райони.

Статтею 21 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначено, що місцевими загальними судами є окружні суди, які утворюються в одному або декількох районах чи районах у містах, або у місті, або у районі (районах) і місті (містах).

23 грудня 2022 року набув чинності Закон України "Про внесення зміни до розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів".

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Відповідно до пункту 3-1 вказаних Перехідних положень до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

До утворення районів відповідно до постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року с. Княжики відносилося до Монастирищенського району Черкаської області.

Таким чином, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Оскільки процес децентралізації на теперішній час стосовно судів не завершено, тому на с. Книжики Уманський район Черкаської області (колишній Монастирищенський район Черкаської області) продовжує поширюватися юрисдикція Монастирищенського районного суду Черкаської області.

За матеріалами справи задеклароване/зареєстроване місце проживання відповідачів - АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Монастирищенського районного суду Черкаської області.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, а також ту обставину, що позивачем позовну заяву подано з порушенням територіальної юрисдикції (підсудності) судів, колегія суддів вважає, що Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області правильно застосував норми процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність передачі справи на розгляд до Монастирищенського районного суду Черкаської області.

Аргументи апеляційної скарги про необхідність застосування положення частини 1 статті 28 ЦПК України, які визначають право позивача пред`являти за місцем свого проживання чи перебування позови про визнання батьківства відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки предметом поданого позивачем ОСОБА_1 позову є встановлення батьківства. Враховуючи те, що встановлення батьківства і визнання батьківства - це різні процедури, то при зверненні до суду з даним позовом застосовуються правила загальної підсудності, а саме за частиною 1 статтею 27 ЦПК України, тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідачів.

Інших випадків зміни територіальної підсудності, тобто інших підстав для недотримання та відступу від загального правила, встановленою статтею 27 ЦПК України процесуальний закон не передбачає.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Михайленко Н.М. залишити без задоволення, а ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 січня 2025 року залишити без змін.

З огляду на висновок суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без задоволення підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Михайленко Наталією Миколаївною залишити без задоволення, а ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 14 лютого 2025 року.