справа № 753/7408/24 головуючий у суді І інстанції Лужецька О.Р.
провадження № 22-ц/824/5133/2025 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 лютого 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Надточий К.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від обов`язків піклувальника та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з заявою, в якій просять суд звільнити ОСОБА_2 від повноважень опікуна над ОСОБА_4 , який визнаний судом недієздатним та призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_5 .

Заява обґрунтована тим, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2014 року ОСОБА_5 визнано недієздатним та призначено ОСОБА_2 його опікуном. ОСОБА_2 є особою похилого віку з важкими хронічними хворобами, важкою формою астми та хронічним кардіосклерозом, потребує проведення операції за кордоном та довготривалого лікування, у зв`язку із чим вона за станом здоров`я не може здійснювати повноваження та обов`язки опікуна. Зазначають, що брат недієздатного ОСОБА_4 - ОСОБА_3 має всі необхідні можливості для здійснення повноважень та обов`язків опікуна над своїм недієздатним братом.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 рокузаяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 задоволено частково. Звільнено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від повноважень опікуна щодо недієздатного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В іншій частині заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що суд першої інстанції не надав належну правову оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи. Вказує, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Звертає увагу суду, що подання органу опіки та піклування відповідає всім вимогам закону, та є таким, що якнайкраще відповідає інтересам особи ОСОБА_5 , який потребує опіки.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 не з`явився. При цьому надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні, а явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18 виснував, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Враховуючи зазначене, та те, що ОСОБА_3 реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі та доповненнях до неї, наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), та на те, що ОСОБА_3 подав клопотання про відкладення розгляду справи без надання доказів хвороби, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7), та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6).

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2014 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано недієздатним. Призначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 опікуном недієздатного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4-5).

Відповідно до довідки № 252, виданої 23 лютого 2024 року Ново-Білицьким психоневрологічним інтернатом для чоловіків, ОСОБА_4 проживає в Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для чоловіків за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 грудня 2016 року по теперішній час. Знаходиться на повному державному утриманні.

Відповідно до подання від 09 серпня 2024 року, № 101-7669 Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне, звільнити ОСОБА_2 від обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_5 .

Згідно з подання від 09 серпня 2024 року, № 101-7668 Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне, призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_5 .

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що наявні усі законні підстави для звільнення ОСОБА_2 від обов`язків опікуна над недієздатним сином ОСОБА_5 , тому у цій частині заява підлягає до задоволення. Відмовляючи в задоволенні заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_5 , суд першої інстанції виходив із того, що подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 належним чином не мотивовано, що, на переконання суду, свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном ОСОБА_5 .

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 (далі - Правила), передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно зі статтею 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина 1 статті 60 ЦК України).

Положеннями статті 63 ЦК України передбачено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Зазначені висновки викладені Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Пунктом 3.1 вищевказаних правил визначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені ЦПК України.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 належним чином не мотивовано, що, на переконання суду, свідчить про застосування суто формального підходу до вирішення питання про призначення заявника опікуном ОСОБА_5 , таке подання видане без повного з`ясування обставин справи, оскільки не було врахованого наявність інших родичів недієздатного, які б могли здійснювати опіку над ним.

Аргументи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваного судового рішення в частині відмови у призначенні заявника опікуном недієздатного ОСОБА_5 , колегія суддів вважає безпідставними, адже при постановленні рішення в оскаржуваній частині суд першої інстанції керувався відповідними нормами матеріального права, що регулюють питання призначення опікуна.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно відхилено вмотивоване подання про призначення опікуна, колегія суддів вважає необґрунтованими, так як суд першої інстанції вірно встановив, що подання Органу опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про призначення опікуном заявника винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин та ґрунтується виключно на даних, отриманих від заявника, жодних мотивів доцільності призначення опікуном ОСОБА_5 саме ОСОБА_1 подання не містить, а тому обґрунтовано не прийняв його до уваги.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте згідно з листом ЖЕД №203 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» від 22.05.2024 №115, проживає за адресо: АДРЕСА_3 .

Разом з тим, як було встановлено судом, ОСОБА_4 проживає в Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для чоловіків за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 грудня 2016 року по теперішній час та знаходиться на повному державному утриманні. Будь яких даних про особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним внесене до суду подання не містить.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав до задоволення заяви відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на наявних у справі доказах та доводами апеляційної скарги не спростовуються, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою до залишення апеляційної скарги без задоволення а судового рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2025 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.