Справа № 553/1418/24
Провадження № 2/553/135/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.02.2025м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі

головуючого судді Москаленко В.В.

за участі позивача Кириченка

секретаря судового засідання Рябоконя Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення відшкодування за сплату комунальних послуг та інших витрат щодо утримання майна, яке знаходиться у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

30.04.2024 до Ленінського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення відшкодування за сплату комунальних послуг та інших витрат щодо утримання майна, яке знаходиться у спільній частковій власності.

В обґрунтування позову зазначено, що 20.12.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у спільну часткову власність у рівних частинах (по частці кожен) квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Зазначена частка у квартирі придбана ОСОБА_2 за згоди його дружини ОСОБА_3 та є їх спільною власністю як подружжя. З метою належного утримання придбаної квартири, позивачем за усною домовленістю зі співвласником ОСОБА_2 укладено з постачальними та обслуговуючими підприємствами відповідні договори щодо надання комунальних послуг.

Після укладення зазначених договорів, позивач регулярно сплачував отримані комунальні послуги, на загальну суму 38136,64 грн. Окрім того, позивачем проводилися інші виплати на утримання квартири, а саме 191,75 грн за технічне обслуговування газорозподільної системи, 283,80 грн за технічне обслуговування газової плити та внутрішньобудинкового газопроводу.

Також, в липні-вересні 2023 року за кошти позивача, було проведено роботи з покращення енергозбереження квартири (встановлено метало-пластикові засклені рами на лоджії, встановлено металопластикові двері виходу на лоджію та металопластикове вікно між лоджією і кімнатою) загальною вартістю 66341,00 грн. Загальна сума витрат на утримання квартири за період з грудня 2021 року склала 104953,19 грн.

З огляду на те, що витрати з утримання квартири ніс лише позивач, а частки в праві власності на квартиру є рівними, добровільно співвласники відшкодувати зазначені витрати відмовляються, позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів кошти в сумі 52476,60 грн., які є відшкодуванням понесених позивачем витрат на утримання майна що є в спільній частковій власності, а саме: квартири за адресою АДРЕСА_1 та покласти на відповідачів судові витрати.

13.05.2024 судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття загального провадження у справі та призначення підготовчого судового засідання.

05.07.2024 відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому останній не погодився з позицією та твердженнями позивача з огляду на таке.

Позивачем жодним чином не було повідомлено як відповідача так і його дружину

про прийняте на власний розсуд рішення про необхідність заміни встановлених вікон, рам і дверей у квартирі. Зазначена квартира не потребувала заміни існуючих елементів та в повній мірі відповідала необхідним технічним характеристикам, була придатна до комфортного проживання у стані, який існував з моменту її купівлі. Отже, зазначене рішення не було узгоджене з іншим співвласником квартири, необхідність проведення таких робіт не була доведена у позовній заяві. Комерційні пропозиції додані позивачем до позовної заяви не є доказом дійсної реалізації правовідносин, ні дійсної вартості будь-яких робіт чи послуг, ні їх оплати та не містять інформації про об`єкт, замовника та інші істотні обставини. Зазначив, що позивачем не надано належних, достовірних доказів як проведення робіт з покращення енергозбереження так і понесення ним відповідних витрат. Також позивачем не надано належних доказів понесення витрат на технічне обслуговування газорозподільної системи. Надані позивачем докази понесених витрат на оплату комунальних послуг за грудень 2021 року на загальну суму 2649,58 грн. не можуть бути включені до таких що підлягають відшкодуванню на користь позивача, оскільки були сплачені ОСОБА_4 продавцем спільної квартири. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині комунальних витрат в сумі 1324,79 грн., за технічне обслуговування газорозподільної системи в сумі 95,88 грн., за поліпшення енергозбереження квартири в сумі 33170,50 грн.

09.07.2024 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що вважає позов обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на те, що заперечення відповідача факту сплати комунальних послуг за період після придбання даної квартири не ґрунтується на обставинах справи, оскільки в документах на оплату комунальних послуг вказано, що фактичним платником є

ОСОБА_1 . Щодо непогодження з відповідачами робіт по покращенню енергоефективності квартири, позивач зазначає, що низка робіт, для зменшення їх вартості виконувалися спільно з відповідачем і твердження відповідача про відсутність згоди на покращення енергозбереження - не відповідає дійсності. Відзив не містить жодних юридично вмотивованих заперечень, стосується лише частини заявлених позовних вимог і не містить ставлення відповідача до іншої їх частини та не містить позиції іншого відповідача ОСОБА_3 . Позивач вважає, що відзив не спростовує доводів позовної заяви, не відповідає приписам цивільно-процесуального закону а також, не ґрунтується на фактичних обставинах , доводи викладені у відзиві не заслуговують на увагу.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити ,надали пояснення аналогічні мотивам, викладеним в позові.

Представник відповідача та відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Заперечили щодо задоволення позовних вимог в частині комунальних витрат в сумі 1324,79 грн., витрат за технічне обслуговування газорозподільної системи в сумі 95,88 грн., за поліпшення енергозбереження квартири в сумі 33170,50 грн. та просили відмовити у їх задоволенні.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала заяву, у якій позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, просила провести розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1 договору купівлі-продажу від 20.12.2021, зареєстрованого в реєстрі за №4835 продавець ОСОБА_4 , передав, а покупці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли у власність (в рівних частках, по частці кожен) квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 8, 10 зазначеного договору, укладення договору вчиняється зі

згоди дружини покупця ОСОБА_5 ОСОБА_3 , яка викладена у заяві. Продавець зобов`язується сплатити заборгованість з комунальних послуг до моменту фактичної передачі квартири, звільнити її від речей, вилучити ключі від квартири в осіб, які їх мали і передати квартиру покупцям до 21.12.2021. (а.с. 10-11).

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №291440613 від 20.12.2021, власниками квартири за адресою: АДРЕСА_3 на праві спільної часткової власності є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , по 1/2 частці кожен (а.с. 12).

14.02.2024 ОСОБА_1 направив на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернення з вимогою компенсувати йому 50% сплачених ним комунальних послуг в розмірі 19176,19 грн. та 50 % витрат на покращення енергозбереження квартири в розмірі 33170,50 грн. (а.с. 13-15).

12.05.2023 між АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» та

ОСОБА_1 був укладений договір про безоплатне відповідальне зберігання комерційного вузла обліку газу, його складових та засобів дистанційної передачі даних за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 101-102).

06.01.2020 ОСОБА_1 підписав заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) № НОМЕР_1 за адресою:

АДРЕСА_3 (а.с. 103-104).

29.12.2021 ОСОБА_1 уклав з КП ПОР «Полтававодоканал» договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) (а.с. 105-107), з КП «ЖЕО №2» договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №87851 (а.с. 108), з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» індивідуальні договори про надання послуг з постачання гарячої води та теплової енергії (а.с.109-112).

04.01.2022 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Полтаваенергозбут» договір № про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (побутовим споживачам) (а.с. 113-115).

Вищезазначені договори укладено щодо об`єкту споживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до змісту платіжних інструкцій позивач ОСОБА_1 , здійснював сплату наданих комунальних послуг згідно вищезазначених договорів за період з грудня 2021 року по вересень 2023 року на загальну суму 38136, 64 грн. (а.с. 17-95).

Відповідно до акту виконаних робіт №14817 від 16.05.2023 та рахунку наданого АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», останнім здійснено роботи на суму 191,75 грн.,які було сплачено ОСОБА_1 12.05.2023, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.98-99).

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За змістом частини першої статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно зі ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної

часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

З наведених норм Цивільного кодексу виходить , що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у чому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку.

Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють та користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилу квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, і зобов`язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію.

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Відповідно до ст.60 СК України ,майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України,у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо

Отже ,між позивачем, який є власником частки квартири ,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та відповідачами ,які є власниками частки вказаної квартири , виникли правовідносини щодо відшкодування витрат на житлово- комунальні послуги та інших витрат ,пов`язаних з утриманням майна, яке знаходиться у спільній частковій власності.

Аналіз норм законодавства дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77,78 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги

докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Щодо стягнення з відповідачів 50% витрат на комунальні послуги в сумі 19068,32 грн., за технічне обслуговування газових мереж та газового обладнання в сумі 237,78 грн., суд зазначає таке.

Позивач на підтвердження понесених ним витрат зі сплати наданих комунальних послуг надав низку платіжних інструкцій, за період з грудня 2021 року по вересень 2023 року на загальну суму 38136, 64 грн. (а.с. 17-95).

Однак, як вбачається з платіжних інструкцій №0.0..1 від 12.01.2022 на суму 78,29 грн. + комісія 1,00 грн., №0.0..1 від 06.02.2022 на суму 34,81 грн. + комісія 1,00 грн., №0.0..1 від 12.01.2022 на суму 2159,16 грн. + комісія 1,00 грн, №0.0..2 від 12.01.2022 на суму 115,20 грн. + комісія 1,00 грн. .(а.с. 17 зворот), №0.0..4 від 12.01.2022 на суму 141,58 грн. + комісія 1,00 грн. (а.с. 18), №0.0..3 від 12.01.2022 на суму 114,54 грн + комісія 1,00 грн. (а.с. 18 зворот) оплати за надані комунальні послуги на загальну суму 2649,58 грн. здійснено ОСОБА_4 продавцем квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд не погоджується з поясненнями позивача про те, що вказані платежі сплачувались ним, оскільки в зазначених платіжних інструкціях платником вказаний ОСОБА_4 .

Отже ,суд вважає недоведеною оплату саме позивачем комунальних послуг на суму 2649,58 грн., а тому позовні вимоги про стягнення судових витрат в частині 1324,79 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо понесених витрат за технічне обслуговування газорозподільної системи, позивач надав суду квитанцію № 12-15533835/С від 12.05.2023(а.с.98 зв.) на суму 283,80 (258,80 грн.+комісія в сумі 25 грн.) та рахунок на оплату від 06.01.2022 на суму 191,75 гр(а.с.98), який не є доказом сплати вказаної суми і тому суд не бере його до уваги.

Отже, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача 50% витрат,

сплачених за технічне обслуговування газорозподільної системи в сумі 141,90 грн.(283,80 грн.:2).

В матеріалах справи знаходяться квитанції ,які підтверджують здійснену позивачем оплату комунальних послуг на суму 35487,06 грн.(а.с.19-100) та оплату за технічне обслуговування газорозподільної системи на суму 258,76(а.с. 99) .

З урахуванням наведеного , позивач має право на повернення йому відповідачами 50% витрат на комунальні послуги в сумі 17743,53 грн. та 50% витрат за технічне обслуговування газорозподільної системи в сумі 141,90 грн.

В цій частині позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідачів 50% суми витрат на поліпшення енергозбереження квартири, суд зазначає таке.

На підтвердження вказаних витрат позивач надав «Коммерческое предложение №2392» (мовою оригіналу) та Комеріцйну пропозицію №6326 (а.с. 96-97).

Представник позивача також зазначив в судовому засіданні ,шо вказані документи є офертою ,яку акцептував відповідач, тобто, між позивачем та організацією ,яка здійснювала встановлення профілів ПВХ було укладено договір, умови якого викладені у зазначених документах.

Твердження представника позивача не заслуговують на увагу суду, виходячи з такого,

Аналізуючи надані «Коммерческое предложение №2392» (мовою оригіналу) та Комеріцйну пропозицію №6326 , суд встановив ,що в даних документах не зазначені назва та реквізити організації ,яка виконує роботи (виконавця) , замовника та його реквізити, не вказані адреса квартири в якій будуть виконуватися роботи ,строки початку і закінчення робіт, відсутні підписи сторін .

Тобто ,з вказаних документів неможливо встановити ким будуть виконуватися роботи, хто замовив ці роботи та буде їх оплачувати ,в якому приміщенні будуть виконуватися роботи.

Отже ,«Коммерческое предложение №2392» (мовою оригіналу) та Комеріцйну пропозицію №6326 не можна вважати договором, оскільки в них відсутні всі складові договору.

Також вказані документи не є доказами,які підтверджують оплату позивачем робіт по покращенню енергоефективності квартири.

За таких обставин, судом встановлено, що позивачем не надано жодних доказів ,які підтверджують вартість робіт по покращенню енергоефективності квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та їх оплати.

Враховуючи викладене ,у задоволенні зазначеної частини вимог слід відмовити за недоведеністю.

Частиною першою та другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені судом на 34%, то до стягнення з відповідачів підлягають на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 411,80 грн. ,відповідно з кожного -205,90 грн.

Керуючись ст.ст. 10-13, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273,352 ЦПК України ,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення відшкодування за сплату комунальних послуг та інших витрат щодо утримання майна, яке знаходиться у спільній частковій власності задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в солідарному порядку 50% витрат на комунальні послуги в сумі 17743 (сімнадцять тисяч сімсот сорок три ),53 грн. та 50% витрат за технічне обслуговування газорозподільної системи в сумі 141(сто сорок одна ),90 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 205(двісті п`ять),90грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 205(двісті п`ять ),90 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса

реєстрації: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 19.02.2025.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиВ. В. Москаленко