Справа № 393/632/24
пров. 2/393/32/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Подліпенця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гладир К.С.,

учасники справи:

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представники учасників справи:

представник позивача - адвокат Столітній М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Кам`янець за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором №3828513 від 18.07.2023р. у розмірі 65 248, 23 грн, яка складається: 10 499,97 грн - сума заборгованості за основним боргом, 44 458,26 грн - сума заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором, 10 290,00 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими позивачем, а також просить стягнути відповідачки понесені позивачем судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 18.07.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачкою було укладено Договір № 3828513 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Сума кредиту складає 10 500,00 грн, строк кредиту 360 днів з 18.07.2023 року по 12.07.2024 року із періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Договір №3828513 від 18.07.2023 року був підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «В902». Зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки відбулось через систему іРay.ua, на підставі укладеного договору про переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». За інформацією в листі ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення», відповідно до зазначеного договору № 3828513 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 10 500,00 грн, шляхом зарахувань кредитних коштів на платіжну картку відповідачки НОМЕР_1 . ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачкою за Кредитним договором виконало, проте остання належним чином не виконала умови договору. Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 3828513 від 18.07.2023 року у період з 18.07.2023 року по 24.05.2024 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 65 308,25 грн. У зазначений період відповідачкою здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 20 849,99 грн. Надалі відповідачка оплати за Кредитним договором не здійснювала. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 24 травня 2024 між: ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 24/05/2024, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідачки по Кредитному договору №3828513 від 18.07.2023 року перед позивачем не сплачена і становить 65 248, 23 грн, яка складається: 10 499,97 грн - сума заборгованості за основним боргом, 44 458,26 грн - сума заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором, 10290,00 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими позивачем за 49 календарних днів. У зв`язку з цим просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі складає 65 248, 23 грн та судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 28.11.2024 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками.

Цією ж ухвалою суду задоволено клопотання позивача та витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 18.07.2023 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у сумі 10 500, 00 грн від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» ().

05 лютого 2025 року від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла витребувана ухвалою суду інформація.

До початку судового засідання представник позивача подав заяву про заміну найменування позивача, у зв`язку із зміною найменування позивача з ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (далі - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА») на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»), а також просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву суду не надала. З заявами та клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталася.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність учасників справи.

Розглянувши клопотання представника позивача адвоката Столітнього М.М., дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

18.07.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі - ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», первісний кредитор) та відповідачкою ОСОБА_1 укладено Договір № 3828513 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (надалі Договір) (а.с. 22-30).

На умовах, встановлених Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору:

Відповідно до п. 1.2. тип кредиту кредит, сума кредиту складає 10 500,00 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 18.07.2023 року по 12.07.2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачкою вказано особисто під час укладання Договору.

З довідки від 31.05.2024 вих. № 249-3105, наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення`ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» , вбачається, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомив ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» , що відповідно до договору № ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта, а саме: 18.07.2023 о 07:50:09 на суму 10 500,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 263588266, призначення платежу: зарахування 10 500 грн на карту НОМЕР_1 (а.с.15).

Згідно з довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 11-12-2024 № 20.1.0.0.0/7-241209/65860-БТ, наданої на виконання ухвали суду від 28.11.2024, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_4 ) здійснено переказ коштів на суму 10 500,00 грн.

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3828513 від 18.07.2023р., передбачено та зазначено такі умови: дата платежу, сума платежу за розрахунковий період (гривня), в тому числі погашення основної суми кредиту, проценти за користування кредитом та комісія за обслуговування кредиту (а.с. 16).

Відповідно до реквізитів Договору № 3828513 від 18.07.2023 року, укладеного між сторонами, відповідачка підписала договір, паспорт споживчого кредиту за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «В902».

Враховуючи зазначене, той факт, що Договір між первісним кредитором та відповідачкою укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, відповідно до вимог чинного законодавства України, він вважається укладеним належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства.

Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору.

За даними поденного Розрахунку заборгованості за Договором №3828513 від 18.07.2023 року у період з 18.07.2023 року по 24.05.2024 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 65 308,25 грн. У зазначений період відповідачкою здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту розмірі 0,03 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 20 849,99 грн. (а.с. 34-40).

В даному випадку часткова оплата відповідачкою процентів за користування кредитом, є підтвердженням волевиявлення останньою на добровільне виконання умов Договору, серед іншого, зазначених п. 4.2 та п. 5.4.1. Договору.

Враховуючи зазначене, станом на 24.05.2024 року загальна сума заборгованості відповідачки за Договором №3828513 від 18.07.2023 року склала: тіло кредиту - 10 499, 97 грн, заборгованість за процентами - 44 458,26 грн., загальною сумою 54 958,23 грн.

Окремо треба зауважити, що первісний кредитор не здійснював нарахування штрафних санкцій за Договором на період, визначений п. 6 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування».

Умовами Договору, передбачено, що відповідно до п. 5.1.3. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення.

Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 24.05.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу №24/05/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло право грошової вимоги до відповідачки (а.с.91-96).

Ціна продажу за договором становить 1 709 315, 92 грн (п. 3.3 договору факторингу).

Відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року (а.с. 96) ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передав, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» прийняв реєстр боржників кількістю 5647, після виконання фактором пункту вимог 1.2 договору факторингу № 24/05/2024 від 24 травня 2024 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників, і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

З Акту прийому-передачі інформації згідно з реєстром боржників в електронному виді за договором факторингу № 24/05/2024 від 24 травня 2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передав, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» прийняв реєстр боржників кількістю 5647 в електронному вигляді (а.с. 96 на звороті).

З копій платіжних інструкцій від 30.05.2024 № 411, від 30.05.2024 № 410, від 31.05.2024 №419, від 31.05.2024 № 418, від 31.05.2024 № 417, від 30.05.2024 № 412 (а.с. 85-87 на звороті) вбачається, що ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» сплатило ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» грошові кошти у загальній сумі 1 709 315, 92 грн (а.с. 62-64).

На виконання вимог ст.18 Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до положень п. 1.3 Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024, листом від 27.05.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» повідомило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» про те, що в особистих кабінетах усіх боржників, права вимоги за кредитними договорами до яких передані Новому кредитору - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», проінформовано про відступлення права грошової вимоги за Договорами та передачу персональних даних ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора, а також направлення відповідного текстового повідомлення (SMS - повідомлення) боржникам, згідно реєстру SMS повідомлень (а.с. 32).

Враховуючи вищезазначене, відповідачці належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором.

У даній справі, відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором було здійснено шляхом укладення Договору факторингу про відступлення ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» належне йому право вимоги.

Враховуючи зазначене, до позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024 року та Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024 року (а.с. 45) перейшло право грошової вимоги до відповідачки за Договором № 3828513 від 18.07.2023 року відповідно до загальна сума заборгованості склала 54 958,23 грн, з якої: заборгованість за основною сумою боргу - 10 499, 97 грн, заборгованості за відсотками - 44 458,26 грн.

Рішенням №251124/1 змінено найменування позивача із ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА` на ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» .

Відповідно до умов строк дії п. 1.3 Договору №3828513 строк кредиту 360 днів: з 18.07.2023 року по 12.07.2024 року.

Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024, строк дії Договору №3828513 від 18.07.2023 року не закінчився.

А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачкою, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 24.05.2024 року по 11.07.2024 року (49 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 10 290,00 грн (10 499,97 грн * 2% = 210 грн*49 календарних дні) (а.с. 41).

У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору №3828513 від 18.07.2023 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідачки у сумі 54748,26 грн (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 44 458,00 грн, проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 10 290,00 грн).

Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання.

Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідачка не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора.

Таким чином, відповідачка має заборгованість перед позивачем за Договором №3828513 від 18.07.2023 року загальною сумою 65 248, 23 грн, яка складається: 10 499,97 грн - сума заборгованості за основним боргом, 44 458,26 грн - сума заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором, 10290,00 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 49 календарних днів.

Так, відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» (тут та надалі - у редакції, чинній станом на дату укладення кредитного договору) передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України).

У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦКУ).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦКУ).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУ).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ).

Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦКУ).

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі ст. 1082 ЦКУ боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

З розрахунків заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідачка у повному обсязі кредит не повернула.

Доказів проведення повного розрахунку за отриманим кредитом з позивачем чи з первісним кредитором матеріали справи не містять.

Отже, відповідачка умови кредитного договору порушила та у строк, встановлений умовами кредитного договору, кредитні кошти та проценти за користування кредитом не повернула.

ТОВ«ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідачки на підставі договору факторингу, який відповідачкою не оспорювався.

Суд, здійснивши перевірку розрахунків заборгованостей за кредитом, арифметичних чи логічних помилок та неузгодженостей не виявив. Заборгованість за процентами нарахована правильно, виходячи з процентної ставки, що була узгоджена сторонами у договорі (2 % в день).

Проценти нараховані позивачем у межах строку кредитування, встановленого договором, та не перевищують суму процентів, нарахованих за ставкою, визначеною умовами кредитного договору.

Відповідачка наведене у позовній заяві не спростувала, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористалася, доказів сплати заборгованості за кредитним договором позивачеві, або належних доказів на спростування отримання кредиту - до суду не надала.

Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнього, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2422,40 грн (а.с. 1).

З урахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача у сумі 2422,40 грн.

Крім того позивач просив стягнути з відповідачки на його користь судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн, на підтвердження яких надав відповідні докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

У відповідності до ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Представник позивача Столітній М.М. на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу надав до суду: копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1743621; копію рахунку на оплату замовлення №5547/13/11 від 13.11.2024р; копію акту №5547 прийому-передачі робіт (наданих послуг) згідно Договору №17/07-2024 від 17.07.2024р.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 18.09.2020р серії КС № 9422/10, копію договору №17/07-2024 про надання правової допомоги від 17.07.2024р., укладеного між ТОВ ''ФК ''ФІНТРАСТ УКРАЇНА'' та адвокатом Столітнім М.М., копію заявки №5547 на виконання доручення до договору №17/07-2024 від 17.07.2024р., відповідно до якого загальна вартість наданої правової допомоги становить 10 000 грн.

Згідно зі п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Позивачем надано усі необхідні докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, які він має понести після набрання рішенням суду першої інстанції законної сили у строки, що передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у тому числі: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; договір про надання правничої допомоги; акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), заявку на виконання доручення до договору тощо. Такі докази завчасно були направлені відповідачці.

Відповідачка клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги не заявляла.

Оскільки позовна заява позивача підлягає задоволенню, то на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 141, 137 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід було б стягнути судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.

Разом з тим, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Така правова позиція зроблена Верховним Судом у постанові від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 2040/6747/18.

Здійснюючи розподіл витрат на правничу допомогу у даній справі суд зазначає, що фактично справа розглядалася без участі сторін; по цій справі відбулося лише два судових засідання; така категорія справ є розповсюдженою, а позовні заяви шаблонними; спір є нескладним у правозастосуванні; відповідачка жодних заперечень проти позовних вимог до суду не надавала та є слабшою стороною у правовідносинах з фінансовою установою (позивачем); сума понесених позивачем витрат на правничу допомогу у сукупності зі сумою боргу, що стягуються судом у результаті задоволення позову, можуть бути надмірним фінансовим тягарем для відповідачки.

Крім того, суд ураховує, що такі види робіт як складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо та участь у судових засіданнях , які в цілому оцінені в договорів між позивачем та адвокатом, але фактично не надавалися, адже відповідачка відзив не подавала, а судове засідання проведено за відсутності сторін.

З наведених підстав суд уважає, що пред`явлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу є дещо завищеним, та суд частково задовольняє позивачеві у відшкодуванні здійснених ним витрат на правову допомогу у сумі 4000,00 грн та, відповідно, стягує з відповідачки на користь позивача вказану суму у рахунок понесених позивачем витрат на професійно правничу допомогу.

На думку суду, судові витрати, понесені позивачем, у такому розмірі відповідають критеріям реальності (їх дійсності та необхідності), розумності та не є явно несправедливими, а решту суми витрат (6000,00 грн) слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 625, 634, 638, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 258268, 272 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (місцезнаходження: м.Київ вул. Загородня, буд.15, офіс 118/2, ) заборгованість за договором №3828513 від 18.07.2023р. у розмірі 65 248, 23 грн, яка складається: 10 499,97 грн - сума заборгованості за основним боргом, 44 458,26 грн - сума заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором, 10290,00 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «ФК «''ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (місцезнаходження: м. Київ вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (місцезнаходження: м. Київ вул. Загородня, буд 15, офіс 118/2, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію рішення направити сторонам.

Суддя Є.О. Подліпенець