Справа № 538/2554/24
Провадження 2-о/538/10/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року м.Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кунець М.Г.,

секретар судового засідання Дугніст А.В.,

за участі заявниці- ОСОБА_1 ,

представника заявниці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Лохвицька міська рада Миргородського району Полтавської області, Дарницька у місті Києві районна адміністрація, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Борківський Андрій Вікторович, про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції заявника.

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Лохвицького районного суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був її двоюрідним дядьком.

Свою заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її двоюрідний дядько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 4,07 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину. Вона є єдиною спадкоємицею і спадщина після смерті двоюрідного дядька нею була прийнята в установлений законом строк, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 78488906 від 25.09.2024, однак при зверненні до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Борківського А.В., їй усно було роз`яснено про неможливість оформлення спадкових прав, у зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують родинні відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і відповідно між нею та ОСОБА_3 .

Таким чином, позаяк документально підтвердити родинні відносини зі спадкоємцем немає можливості, змушена звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 24 грудня 2024 року відкрито провадження в справі за правилами окремого провадження.

Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримала свої вимоги, викладені у заяві, в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Лохвицької міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без їхньої участі.

Представник заінтересованої особи Дарницької районної у місті Києві районної адміністрації в судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 14.01.2025.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Борківський А.В. в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі на підставі наявних у суду матеріалів.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, вбачається, що актовий запис про смерть зроблено за № 1298 від 11.06.2024 та складено Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), де і знаходиться на зберіганні.

Факт родинних відносин, a зокрема те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідним дядьком заявниці, підтверджується наступними доказами.

- Архівною довідкою Державного архіву Полтавської області № 04-16/899 від 17.10.2024, згідно якої у метричній книзі для запису народжених парафіян Георгіївської православної церкви с. Лука Лохвицького району Полтавської губернії за 1906 рік є метричний запис під порядковим жіночим номером 13, де значиться народження та хрещення 30 січня 1906 року - ОСОБА_6 . Мати козачка дівиця " ОСОБА_7 " православного віросповідання (а.с.9-10).

- Свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 14.08.1980 р., згiднo якого 19.09.1928 р. укладено шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , про що в книзі реестрації актів про укладення шлюбу 19.09.1928 р. зроблено запис за № 22. Після укладення шлюбу присвоєнні прізвища: чоловікові - ОСОБА_10 , дружині - ОСОБА_10 (а.с.11).

- Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 24.07.1956 р., згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_11 , батьками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_12 (а.с.12).

- Свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_3 вiд 06.11.1965 р., згiднo якого 06.11.1965 р. одружились ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про одруження 06.11.1965 р. зроблено відповідний запис за № 65. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові - ОСОБА_14 , дружині - ОСОБА_14 (а.с.13).

- Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 08.05.1970 р., згiднo якого ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_15 , батьками якої є ОСОБА_13 та ОСОБА_16 (а.с.14).

- Свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 вiд 12.08.1989 р., згiднo якого 12.08.1989 р. укладено шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_15 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 12.08.1989 р. зроблено запис за № 59. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - ОСОБА_18 , дружині - ОСОБА_18 (а.с.15).

- Повідомленням державного архіву Полтавської області № 04-16/900 від 17.10.2024, згідно якого книги реєстрації актових записів громадянського стану про народження жителів с. Лука Лохвицького району Полтавської губернії (нині Миргородського району Полтавської області) за 1920 рік на зберігання до державного архіву не надходили, у зв`язку з чим немає можливості виявити актовий запис про народження ОСОБА_19 . Значна кількість документів довоєнного (воєнного) часу втрачена в період тимчасової окупації Полтавщини в роки Другої світової війни (1941 - 1943 р.р.) (а.с.18).

- Повідомленням державного архіву Полтавської області № 04-16/901 від 17.10.2024, згідно якого книги реєстрації актових записів громадянського стану про шлюб жителів Лучанської, Білогорільської сільських рад Лохвицького (нині Миргородського) району Полтавської області за 1943-1945 р.р, які надійшли на зберігання до державного архіву, актового запису про одруження ОСОБА_20 з ОСОБА_19 - не має (а.с.19).

- Архівною довідкою державного архіву Полтавської області № 04-16/902 від 17.10.2024, згідно якої ОСОБА_21 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що у книзі реєстрації актових записів громадянського стану прo народження жителів Білогорільської сільської ради Лохвицького району Полтавської області є актовий запис № 8 від 23 лютого. Батько - ОСОБА_20 , мати - ОСОБА_22 (а.с.20-21).

- Згідно з Витягом з погосподарської книги за 1947 - 1949 роки, ОСОБА_23 - голова сім`ї, ОСОБА_20 - син, ОСОБА_22 - невістка, ОСОБА_3 - онук (а.с.22).

- Згідно з Витягом з погосподарської книги за 1986 - 1992 роки, ОСОБА_20 - голова сім`ї, ОСОБА_22 дружина (а.с.23).

Відповідно до пунктів 21, 22 Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженої наказом Міністерства статистики України від 22.02.95 p. № 48, poздiл I "Список членів господарства" розрахований на гocпoдapcтвo, яке у своєму складі має не більше 6 членів сім`ї. Якщo ж сім`я складається з більшої кількості осіб, тo для запису всіх членів потрібно відвести два листки або вклеїти вкладиш, якщo господарство збільшилось пpoтягoм строку дії погосподарських книг. B цьому розділі першим записується голова господарства (сім`ї), потім всі інші члени господарства як присутні, так і тимчасово відсутні. Прізвище, ім`я та ОСОБА_24 батькові всіх членів сім`ї потрібно писати повністю, без перекручування та скорочення, використовуючи для цього всі три рядки, відведені у призначених для кожного члена сім`ї колонках. B рядку 2 щодо члена господарства, що записаний першим, під прізвищем голови господарства (сім`ї) ставиться " ОСОБА_25 ", a для інших членів сім`ї записуються poдиннi відносини дo нього - "мати", "батько", "дружина", "чоловік", "сестра", "брат", "дочка", "син" і т. д. Записувати poдиннi відносини членів сім`ї ОСОБА_26 дo одного, тобто не пo відношенню дo голови господарства (сім`ї), a пo відношенню дo будь - якoгo іншого члена сім`ї, не дoзвoляєтьcя для патронованих дітей, які знаходяться на вихованні в господарстві, записується "патронат". Відомості пpo дітей записуються зі слів батьків або осіб, щo їх замінюють.

Таким чинoм витяги з погосподарських книг за 1947 - 1949 poки, 1986 - 1992 poки є доказом перебування у шлюбі ОСОБА_20 та ОСОБА_22 і що вoни є батьками ОСОБА_3 .

Крім того, відповідно до повідомлення Лохвицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області від 15.01.2025 №10/30.15-35 вбачається, що актовий запис про народження ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 по Лохвицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено. Перевірка проведена за період з 1922-1925 р.р. Також перевірені поновлені актові записи про народження з 1941 року по теперішній час, актового запису не виявлено. Книги реєстрації про народження за 1920 рік по Лохвицькому району Полтавської області, не збереглися.

Актового запису про шлюб ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , по Лохвицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено. Перевірка проведена за період з 1938 -1942 р.р. Також перевірені поновлені актові записи про шлюб з 1949 року по теперішній час, актового запису не виявлено. Книги реєстрації про шлюб за 1938-1942 роки по Лохвицькому району Полтавської області збереглися частково та були передані на зберігання до Державного архіву Полтавської області.

Актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , № 8 від 23.02.1946 р., складений виконавчим комітетом Білогорільської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, зберігся та був переданий на зберігання до Державного архіву Полтавської області.

Актовий запис про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 по Лохвицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області не виявлено. Однак за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про смерть № 1298 від 11.06.2024, складений Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Актовий запис про смерть знаходиться на зберіганні у цьому ж відділі (а.с. 41).

Факт родинних відносин між заявницею та покійним ОСОБА_3 , а саме що він був її двоюрідним дядьком підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні пояснив, що він є знайомим для заявниці. Проживає в с.Білогорілка, Миргородського району, Полтавської області, і в цьому ж селі поряд з ним по сусідству проживав певний час, до переїзду в м.Києв, померлий ОСОБА_3 . Він знав батьків покійного ОСОБА_20 та ОСОБА_22 . До того ж, йому було відомо, що у матері, ОСОБА_3 , ОСОБА_22 була рідна сестра ОСОБА_6 , яка проживала в с.Луки, Лохвицького (нині Миргородського) району, Полтавської області. Також йому відомо, що померлий не був одружений та не мав дітей.

Свідок ОСОБА_28 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою для заявниці. Їй відомо, що у заявниці була рідна баба ОСОБА_6 , яка проживала в с.Луки, Лохвицького (нині Миргородського) району, Полтавської області, але часто перебувала в м.Лохвиця, так як мати заявниці, ОСОБА_16 , на зимовий період, забирала її до себе в м.Лохвицю, оскільки остання була вже похилого віку, Також їй відомо, що у баби ОСОБА_6 була сестра ОСОБА_29 , яка проживала в с.Білогорілка, Миргородського району, Полтавської області. Остання приїжджала в м. Лохвицю до матері заявниці ОСОБА_16 відвідувати свою сестру ОСОБА_6 , а після смерті останньої приїжджала на кладовище на її могилу. Разом з нею, неодноразово приїжджав і її син ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_30 у судовому засіданні пояснив, що він є сусідом для заявниці і знає її з дитинства. Знав ОСОБА_3 , так як він часто приїжджав гостювати до заявниці, а також її матері ОСОБА_16 , а також те, що останній проживав сам в м.Києві. До того ж, на прохання матері заявниці ОСОБА_16 неодноразово їздив в с.Луки, Лохвицького (нині Миргородського) району забирати бабу ОСОБА_6 в м.Лохвицю до доньки, яка йому розповіла, що в неї є рідна сестра ОСОБА_29 , яка проживала в с.Білогорілка, Миргородського району.

Свідок ОСОБА_31 , у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою для заявниці. Вона знала ОСОБА_3 , так як він часто приїжджав гостювати до матері заявниці ОСОБА_16 , а також їй відомо, що його батьками були ОСОБА_29 та ОСОБА_32 . Бачила як ОСОБА_33 приїжджала до ОСОБА_16 , матері заявниці, в м.Лохвицю відвідати ОСОБА_34 , яка на зимовий період перебувала у доньки. Крім того, зазначила, що ОСОБА_3 приїжджав до м.Лохвиці на кладовище, де похована ОСОБА_35 . Також пояснила, що бачила останнього завжди самого, а також те, що він проживав сам в м.Києві.

Крім того, в судовому засіданні заявницею було додано до матеріалів справи сімейні фотографії та листи особистого характеру, як докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту.

Норми права, які застосував суд.

Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту, зокрема родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 11 лютого 2022 року у справі № 947/22756/19 сформульовано висновки про те, що доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Зважаючи на викладене, необґрунтованими є доводи заявника про можливість підтвердження факту родинних відносин виключно письмовими доказами, оскільки такі обставини відповідно до норм процесуального права можуть бути встановлені і на підставі інших доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування і в своїй сукупності доводять обставини, на які посилається сторона.

У справі № 947/22756/19 визнаючи подані позивачем письмові докази (свідоцтва про шлюб, свідоцтво про народження, свідоцтва про смерть, свідоцтво про право на спадщину після смерті, фотографії, на яких зображені члени родини позивача декількох поколінь, відеозаписи зі святкування сімейних подій, показання свідків достатніми та достовірними доказами, суд надав їм оцінку в їх сукупності, які в своєму взаємозв`язку згідно з практикою ЄСПЛ щодо урахуванням принципу "балансу вірогідностей" підтверджують правдивість обставин, на які посилався позивач на обґрунтування своїх позовних вимог, а тому суди дійшли правильних висновків про доведеність родинних відносин між позивачем та померлою особою.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) та в постанові від 21.06.2023 року у справі № 916/3027/21.

В своїй постанові від 21.06.2023р. у справі № 916/3027/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що повертаючись до стандартів доказування, передбачених процесуальним законом, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Поняття «родинність» розглядається як родинні зв`язки між людьми, що ґрунтуються на походженні однієї особи від іншої чи кількох осіб від спільного пращура; кровний зв`язок осіб, що походять один від одного чи від спільного пращура. Родинна лінія може бути прямою чи боковою та поділяється на висхідну та низхідну. При прямій лінії родинність ґрунтується на походженні однієї особи від другої.

Оскільки виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, заявник вірно звернувся в суд із заявою про встановлення цих фактів, розгляд яких здійснюється за правилами окремого провадження.

Мотивована оцінка і висновки суду.

Аналіз досліджених доказів дає суду підстави зробити висновок, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був двоюрідним дядьком ОСОБА_1 , а відсутність підтверджуючих документів у архівах позбавляє заявницю права на спадщину.

При цьому, враховуючи, що необхідні для підтвердження відповідних відомостей свідоцтво про народження, актовий запис про шлюб втрачені, тому належним і допустимим доказом у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути саме показання свідків.

Суд зауважує на тому, що доводи заявниці знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та враховує, що встановлення факту родинних відносин необхідне заявниці для реалізації права на спадкове майно, а також те, що встановлення даного факту в достатній мірі захистить інтереси заявниці та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначених у ст. 2 ЦПК України.

Оскільки встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем має для заявниці важливе юридичне значення і вирішити це питання вона може лише в судовому порядку, то за таких обставин суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між нею та покійним ОСОБА_3 , який був її двоюрідним дядьком.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 293-294, 315-319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Лохвицька міська рада Миргородського району Полтавської області, Дарницька районна у місті Києві районна адміністрація, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Борківський Андрій Вікторович, про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був двоюрідним дядьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Заінтересовані особи: Лохвицька міська рада, адреса: вул. Перемоги, 19, м. Лохвиця, Миргородський район, Полтавська область, ;

Дарницька районна у місті Києві районна адміністрація, адреса: вул. О.Кошиця, 11, м.Київ, ;

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Борківський Андрій Вікторович, адреса: вул. Дегтярівська, 55, прим.33, м.Київ.

Повний текст рішення складено 12.02.2025.

Суддя Мирослава КУНЕЦЬ