Справа № 683/3710/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Кутасевич О.Г.

з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу №683/3710/24, 2/683/250/2025 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області та просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що зазначене будинковолодіння не було зареєстровано у встановленому законом порядку та належало до суспільної групи «колгоспний двір», єдиним членом якого була ОСОБА_2 .

Крім того, при житті ОСОБА_2 склала заповіт на користь позивачки, посвідчений секретарем Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 07 травня 2004 року. Указує, що вона є єдиною спадкоємицею майна після смерті матері та у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Однак, оформити спадкові права на вищезазначене нерухоме майно вона не може через те, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не було зареєстроване у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформлені спадщини.

Ураховуючи викладене та беручи до уваги, що у позасудовому порядку позивачка не може захистити своє право власності, просила позов задовольнити.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивачка не з`явилась, її представник ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника, позов визнає.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд уважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, визначеному ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Демківці Старокостянтинівського району Хмельницької області померла ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 07 травня 2004 року секретарем Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Каськовою Н.І. зареєстрований в реєстрі за №44, згідно якого усе належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_1 .

Згідно довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 2430 від 19 березня 2021 року ОСОБА_2 на день своєї смерті була зареєстрована та проживала одна по АДРЕСА_1 .

18 вересня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №399/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а 03 листопада 2022 року на ім`я ОСОБА_1 державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належне ОСОБА_2 майно, зокрема на земельну ділянку площею 2,7857 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:013:0057.

Отже, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила частину спадкового майна.

Встановлені судом обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 , матеріалами спадкової справи №399/2020, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 , рішеннями Старокостянтинівського районноо суду від 17 грудня 2021 року та 15 серпня 2022 року, якими встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також факт належності останній заповіту, складеного ОСОБА_2 та посвідченого секретарем Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 07 травня 2020 року.

Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Згідно з інформації Старокостянтинівської міської ради, наданої на адвокатський запит 04 листопада 2024 року №29-10/160, відповідно до виписки з погосподарської книги Радковецького старостинського округу Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи «колгоспний двір» членом та головою якого станом на 1991 рік була ОСОБА_2 , 1932 року народження, яка на день своєї смерті проживала одна.

Згідно записів погосподарської книги № 2 с. Демківці за 2016-2020 роки житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 рахувався за ОСОБА_2 .

Однак, за повідомленням КП «Бюро технічної інвентаризації Старокостянтинівської міської ради» №2509 від 18 жовтня 2024 року згідно даних реєстрації права власності КП «БТІ Старокостянтинівської міської ради» право власності на вищезазначений житловий будинок не зареєстровано.

29 жовтня 2024 року завідувачем Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадщини на спірне будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документа на будинковолодіння.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до15 квітня 1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною

Оскільки наданих суду доказів вбачається, що спірний житловий будинок по АДРЕСА_1 є майном колгоспного двору, головою якого станом на 15 квітня 1991 року була ОСОБА_2 тому зазначений будинок є лише її власністю, і має спадкуватись її спадкоємцями в загальному порядку.

Під час проведення паспортизації житлових будинків ОСОБА_2 свідоцтва про право власності не оформляла та вказаний будинок в органах БТІ не реєструвала.

Відповідно до усталеної судової практики у справах по спадкування роз`яснень, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадщини на спірне будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документа на будинковолодіння.

Ураховуючи, що будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» та належало ОСОБА_2 , яка станом на 15 квітня 1991 року була головою двору та єдиним його членом, суд вважає за можливе визнати за позивачкою, яка є єдиною спадкоємицею майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, в порядку спадкування за заповітом, право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Острозького, 41 м. Старокостянтинів Хмельницька область, 31100, .

Текст рішення складено 13 лютого 2025 року.

Суддя: