Справа № 458/774/23 Головуючий у 1 інстанції: Кшик О. І.
Провадження № 22-ц/811/179/25 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С. М.,

суддів: Бойко С. М., Ніткевича А. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Турківського районного суду Львівської області від 16 грудня 2024 року (повний текст рішення складено 17 грудня 2024 року) у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

в серпні 2023 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 56 571 грн 00 коп.

Позов мотивований тим, що 15 листопада 2022 року після ідентифікації клієнта ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У подальшому відповідач виявила бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомилася із актуальними умовами кредитування та 15 листопада 2022 року підписала паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після цього з відповідачем було підписано кредитний договір б/н від 15 листопада 2022 року про надання строкового кредиту у розмірі 51 900,00 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Додатково із відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний графік кредиту. Відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та графіку кредиту, чим порушила умови договору. Станом на 17 липня 2023 року заборгованість відповідача перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 56 571 грн 00 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 51 900 грн 00 коп., заборгованості за нарахованими відсотками - 4 671 грн 00 коп.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 16 грудня 2024 року відмовлено в задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржило АТ КБ «ПриватБанк», подавши в січні 2025 року через систему «Електронний суд» апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Турківського районного суду Львівської області від 16 грудня 2024 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовним вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції не звернув увагу, що відповідачка добровільно продиктувала стороннім особам коди, які отримала у вигляді СМС-повідомлення, тобто надала сторонньому пристрою доступ у свій акант Приват24. Відтак, саме за сприяння відповідачки відбулась зміна логіну входу в її Приват24, внаслідок чого зловмисники, перебуваючи в цьому аканті від імені відповідачки оформили кредити, які в подальшому виведені шахраями через банкомати, інтернет ресурси та рахунки інших банків. Отже, лише активна поведінка відповідачки щодо розголошення стороннім особам PIN-коду її картки та одноразового паролю, отриманого на її поточний фінансовий номер, забезпечила стороннім особам повний доступ до функціоналу Приват24 та в подальшому можливість від її імені проводити у ньому фінансові операції. Наведене свідчить саме про недобросовісну поведінку відповідачки. Вказує також на те, що заява до правоохоронних органів, як і витяг з ЄРДР не є судовими рішеннями, які, за умови набрання ними законної сили, могли би становити преюдицію. Зазначає, що за обставинами цієї справи, відповідачка зловживаючи правом, діяла очевидно недобросовісно.

В лютому 2025 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, який підписаний представником ОСОБА_2 , в якому міститься прохання у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити в силі.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований законністю та обґрунтованістю оскаржуваного рішення. У ньому зазначено, що позивач не підтвердив належними та допустими доказами обстави, які б безспірно доводили, що відповідач як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяла в незаконному використанні ПІН-коду, надані стороннім особам номера картки чи паролю мобільного додатку Приват24, іншої інформації, яка дала змогу ініціювати укладення спірного кредитного договору та здійснення платіжних операцій самою ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу містить заяву (клопотання) про стягнення з позивача судових витрат у вигляді адвокатського гонорара за надані відповідачу послуги в розмірі 5 000 грн 00 коп.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 15 листопада 2022 року о 15.36 год за допомогою ОТП від імені відповідача ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

15 листопада 2022 року між АТ КБ «ПриватБанк» та від імені відповідача ОСОБА_1 був укладений договір, відповідно до якого вона отримала в банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

При цьому, сторони узгодили в письмовій формі графік платежів, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № б/н від 15 листопада 2022 року.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 15 листопада 2022 року укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 17 липня 2023 року складає: 56 571 грн 00 коп, з яких: 51 900 грн 00 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4 671 грн 00 коп.- заборгованість за простроченими відсотками.

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , 15 листопада 2022 року відбулась зміна кредитного ліміту, а саме: встановлення кредитного ліміту на суму 51 900 грн 00 коп.

З виписки за договором б/н за період 15 листопада 2022 року по 19 липня 2023 року вбачається, що проведено такі операції: 15 листопада 2022 року, картка НОМЕР_1 , в графі деталі операції зазначено: покупка, грошові перекази, сума операції - 51 900 грн 00 коп; 16 грудня 2022 року в графі деталі операції зазначено: списання відсотків за користування кредитом, сума операції - 778 грн 50 коп.; 16 січня 2023 року в графі деталі операції зазначено: 62050197, сума операції - 778 грн 50 коп.; 16 лютого 2023 року в графі деталі операції зазначено: 64848611, сума операції - 778 грн 50 коп.; 16 березня 2023 року в графі деталі операції зазначено: 67586498, сума операції - 778 грн 50 коп.; 16 квітня 2024 року в графі деталі операції зазначено: 70456408, сума операції - 778 грн 50 коп.; 16 травня 2023 року в графі деталі операції зазначено: 73402202, сума операції - 778 грн 50 коп. Залишок після операції становить -56 571 грн 00 коп.

В анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 30 березня 2017 року відсутні відмітки про те, що відповідач виявив бажання оформити на себе карту «Універсальна» та відсутні відмітки про розмір кредитного ліміту.

Відповідач ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, відповідно до умов якого строк договору становить 36 місяців; тип кредиту - строковий кредит; мета - споживчі цілі, в т.ч. придбання товарів, оплата послуг; спосіб та строк надання кредиту - перерахування коштів на поточний рахунок клієнта в день укладення угоди; процентна ставка, відсотків річних становить 1,5 % щомісячно від загальної суми кредиту (18 % річних); реальна річна процентна ставка 35, 28 % річних; тип процентної ставки - фіксована; Загальні витрати за кредитом - 28 026 грн 00 коп.; Орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом становить 79 926 грн 00 коп.

З поданого представником відповідача скріншоту екрана мобільного телефону по вхідних дзвінках, зробленого о 18.37 год, та отриманих повідомлень, зробленого о 19.02 год, (т. 1 а. с. 78 ) видно, що «Сьогодні» о 13.32, 13.37, 13.40, 13.46 надійшли вхідні дзвінки від абонента НОМЕР_2 . Тривалість дзвінків становить відповідно: 3 хв 41 с, 1 хв 23 с, 37 с, 5 хв 41 с. Також, з 13.46 год до 13.47 год від абонента «KYIVSTAR» надійшли смс-повідомлення наступного змісту: «Для підтвердження заміни SIM-карти введіть *245*42*183286#. Якщо Ви не подавали запит на заміну SIM, не вводьте код та не передавайте його іншим особам»; «Для підтвердження заміни SIM-карти введіть *245*42*655409#. Якщо Ви не подавали запит на заміну SIM, не вводьте код та не передавайте його іншим особам»; «За цим номером прийнято заявку на заміну SIM-карти. Очікуйте SMS з кодом підтвердження, та введіть його з нової SIM. Код діє до 16:37 15.11.2022»; «За цим номером прийнято заявку на заміну SIM-карти. Очікуйте SMS з кодом підтвердження, та введіть його з нової SIM».

Зі скріншоту екрана мобільного телефону по вхідних та вихідних дзвінках вбачається, що абонентом зроблено наступні вихідні дзвінки: на номер телефону НОМЕР_3 15 листопада о 18.33 год, на номер телефону НОМЕР_4 15 листопада о 20.15 год, на номер телефону 3700 15 листопада о 18.41 год та 18.44 год; абонентом отримано наступні вхідні дзвінки: з номера телефону НОМЕР_5 15 листопада о 18.34 год (т. 1 а. с. 79), 18.51 год, 18.57 год, 18.59 год, з номера телефону НОМЕР_6 15 листопада о 19.45 год (т. 1 а. с. 80); вхідний виклик з номера телефону НОМЕР_5 о 15.51 год, вихідний дзвінок о 15.52 год 15 листопада 2022 року, вихідні дзвінки на номер телефона НОМЕР_7 15 листопада 2022 о 15.45 год, 15.47 год, 15.52 год, 15.54 год, 15.57 год, 16.01 год, вхідний дзвінок о 16.04 год (т. 1 а. с. 81).

З копії заяви ОСОБА_1 від 16 листопада 2022 року, яка адресована начальнику ВП № 2 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області вбачається, що ОСОБА_1 просить прийняти міри до невідомої особи, яка 15 листопада 2022 року незаконного заволоділа її коштами, здійснивши несанкціонований вхід через додаток «Приват 24» (т. 1 а. с. 82-83).

Як вбачається з копії витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000621, за фактом незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_1 в сумі приблизно 88 000 грн внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками частини третьої статті 190 КК України (т. 1 а. с. 84).

З протоколу допиту ОСОБА_1 від 18 листопада 2022 року, проведеного в рамках вказаного вище кримінального провадження вбачається, що 15 листопада 2022 року на її мобільний телефон з номеру телефону НОМЕР_8 зателефонував чоловік, який представився оператором «Київстар» та запропонував замінити сім-карту, щоб в неї покращився зв`язок, на що вона погодилася. Після цього з її банківського рахунку приблизно о 14.00 год почали зникати кошти. Доступ до «Приват 24» у неї зник. Про проблеми з банківським рахунком дізналася, коли приблизно о 15.30 год намагалася в магазині розрахуватися банківською карточкою. Через те, що в неї був відсутній мобільний зв`язок, дзвонила з чужого номера телефону на гарячу лінію Приватбанку, проте працівник банку відмовився заблокувати її банківські рахунки. Зателефонувавши своїй знайомій - працівниці банку, вона повідомила, що її карточки заблоковані. Проте, з виписки з банку та спілкування із працівницею банку їй відомо, що о 23.00 год. та о 03.00 наступного дня її карту розблоковували та продовжувалось виведення коштів з її рахунків (т. 1 а. с. 85-88).

Постановою слідчого СВ Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Філя І. В. від 16 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнаною потерпілою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2022 за № 0000621 за ознаками частини третьої статті 190 КК України (т. 1 а. с. 89).

З протоколу допиту потерпілої ОСОБА_1 від 26 листопада 2022 року вбачається, що з 15 листопада 2022 року з її месенджера «Viber», який прив`язаний до номера телефону НОМЕР_9 , до якого вона не має доступу, невідомі особи розсилали від її імені повідомлення її друзям, родичам із проханням надіслати 1 000 грн на банківську карту НОМЕР_10 . На даний час вона відновила доступ до додатка «Приват 24». З історії трансакцій їй відомо, що її гроші переведені на інші рахунки знімались в банкоматах м.Кривий Ріг (т. 1 а. с. 90-92).

Із виписки по картці/рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_11 вбачається, що 15 листопада 2022 року з 14:09 год до 16.04 год 15 листопада 2024 року проведено 31 фінансову операцію щодо переказу коштів на різні суми (т. 1 а. с. 93-94).

З протоколу огляду речового доказу (документів) від 18 серпня 2023 року, який складено старшим слідчим СВ Самбірського РВП ГУНП у Львівській області Плахоцьким І. І. вбачається, що об`єктом огляду є CD-R - диск з номером LH3181BE29234367 D4, при вставлянні в дисковод встановлено, що на ньому записана інформація, а саме чотири документи з наступною назвою «353142.zip», «base.zip»., «.checksum.md5»., та документ «Без имени 1».

Окрім іншого зазначено, що при відкритті папки з назвою «Рефом 23073 JPBNK502», в якій наявні документи в форматі «pdf» та «xlsx» при відкритті першого документа з назвою «ip.xlsx» встановлено, що наявна інформація про вхід до додатку «Приват24» в день, коли було вчинено шахрайство до моменту вчинення шахрайства та після вчинення шахрайських дій, зокрема встановлено, що з номера мобільного телефону « НОМЕР_12 » 15 листопада 2022 року о 14:03:49 год входили в акаунт «Приват24» з мобільного телефону марки НОМЕР_13 , який в цей момент знаходився за координатами 128.124.153.113 та при використанні додатку hnps://2ip.ua/ua/services/information-servicc/site-location встановлено що місце входу відбувалось у м. Полтава Полтавської області. Окрім цього, з номеру мобільного телефону « НОМЕР_14 », 15 листопада 2022 року о 14:53:34 год входили в акаунт «Приват24» з мобільного телефону марки 2201117TY|Redmi за допомогою додатку Mozilla/5.0 (Linux; Android 11; НОМЕР_15 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 та в цей момент знаходився за координатами 128.124.153.113 при використанні додатку https://2ip.ua/ua/services/mformation-service/site-location встановлено що місце входу відбувалось у м. Полтава Полтавської області, після чого з цього мобільного номера телефону ІНФОРМАЦІЯ_1 в 17:26:48 годин входили в акант «Приват24» з мобільного телефону марки НОМЕР_16 та в цей момент знаходився за координатами 128.124.213.155 при використанні додатку httPs://2ip.ua/ua/services/infomiation-service/$ite-location встановлено, що місце входу відбувалось м. Харків Харківської області при цьому дана ір адреса входу використовується і на наступний день.

При відкритті наступних трьох документів з назвою « smsl.xlsx », « sms l.xlsx », «sms l.xlsx» встановлено, щo на номери мобільних телефонів НОМЕР_17 , НОМЕР_14 , НОМЕР_12 приходило SMS повідомлення про зняття грошових коштів з банківських карток та переведення грошових коштів на інші банківські картки.

При відкритті документа з назвою «/.min_fin_nomer.xlsx» було встановлено, що по банківській карті здійснювалось три дії, а саме: 02 вересня 2022 року було здійснено активацію банківської пластикової карти, яку було прив`язано до номера мобільного телефону НОМЕР_12 ; 15.11.2022 було змінено пароль до «Приват 24», при цьому використовувався номер мобільного телефону НОМЕР_14 ; 16 листопада 2022 року було знову активовано пластикову банківську карту, яку було прив`язано до номера мобільного телефону НОМЕР_17 .

Відповіддю начальника відділу каналів кореспонденції з клієнтами ПАТ «Київстар» Пусєва С. С. від 10 березня 2023 року № 6599524/03/02 на звернення ОСОБА_1 рекомендовано щодо протиправних дій звернутися до правоохоронних органів.

Згідно з довідкою директора Хащівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Турківської міської ради Самбірського району Львівської області Крись Ф. М. від 13 лютого 2023 року № 1 ОСОБА_1 з 15 листопада 2022 року по 21 листопада 2022 року перебувала на робочому місці та проводила навчання дітей за розкладом (т. 1 а. с. 96).

З відповіді, яка надана позивачем на виконання ухвали Турківського районного суду Львівської області від 16 листопада 2023 року вбачається, що за результатами службової перевірки Банк встановив таке.

Кредитна угода № 3684 від 15 листопада 2022 року (кредит готівкою) була укладена о 15:00:48 простим електронним підписом: Ознайомлений(на), з фінансового номеру телефону: НОМЕР_14 на суму 51 900 грн терміном на 36 місяців, 18 % річних. Рахунок НОМЕР_1 референс НОМЕР_18 .

Кошти в сумі 51 900 грн 15 листопада 2022 року о 15:01 були переказані на картку НОМЕР_19 .

Рух коштів по картці НОМЕР_19 референс НОМЕР_20 , електронна карта активована 15 листопада 2022 року онлайн шахраями в Приват24.

Згідно даних ПК ЄКБ клієнта ОСОБА_1 іпн НОМЕР_21 , id НОМЕР_22 , 15 листопада 2022 року о 14:52 відбулась зміна фінансового номеру телефону з НОМЕР_12 , який рахувався до 15 листопада 2022 року, на номер НОМЕР_14 .

В період 15-16 листопада 2022 року входи в акаунт Приват24 клієнта ОСОБА_1 з СІМ-картки НОМЕР_14 здійснювався з нетипового мобільного телефону НОМЕР_13 , операційна система Android 11. Типовий мобільний телефон Redmi Note 8|xiaomi, операційна система Android 11.

Також 15-16 листопада 2022 року входи в акаунт Приват24 клієнта ОСОБА_1 здійснювались з нетипових IP-адрес, а саме НОМЕР_23 та НОМЕР_24 , які ніколи не використовувались клієнтом ОСОБА_1 .

Вивчено інформацію по шахрайському номеру мобільного телефону за 15-16 листопада 2022 року, з якого здійснювався вхід в акант клієнта ОСОБА_1 та встановлено, що перший вхід в акаунт Приват24 клієнта ОСОБА_1 з нетипового мобільного телефону НОМЕР_13 , операційна система Android 11 був здійснений 15 листопада 2022 року о 14:11:21, ще під СІМ-картою НОМЕР_12 . В подальшому вже 15 листопада 2022 року о 14:11:33, тобто вже через 12 секунд, вхід в акаунт Приват24 вже здійснювався з СІМ-картою НОМЕР_14 . СІМ-карта НОМЕР_14 нікому з клієнтів Банку не належить.

Згідно даних програмних комплексів Банку СІМ-карта НОМЕР_14 рахувалась логіном в акаунті Приват24 клієнта ОСОБА_1 з 15 листопада 2022 року о 14:52 год до 16 листопада 2022 року 11:28 год.

Згідно існуючої процедури в АТ КБ «ПриватБанк» для зміни логіну входу в акаунт клієнта (фізичної особи) необхідно: в мобільному додатку зміна логіну відбувається в меню налаштувань авторизованого користувача. Для цього необхідно: перейти в розділ «Профіль клієнта - Зміна логіна». Ознайомитися з умовами зміни логіна, натиснути «Далі». Вибрати зі списку картку, ввести PIN-код картки, натиснути «Підтвердити». Підтвердити одноразовим паролем, котрий надійде на поточний фінансовий номер телефону. Ввести новий номер телефону. На нього буде надіслано SMS із кодом. Підтвердити новий номер одноразовим паролем з SMS. Практично зміна логіну в мобільному додатку.

В ПК Voice Record System з клієнтом ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_21 , id НОМЕР_22 за 15-18 листопада 2022 року рахується 12 діалогів -НОМЕР_36 мав місце 15 листопада 2022 року о 19:23:14 тривалістю 2 хв 36 сек.

Розмова велась з мобільного номеру телефону НОМЕР_25 , який не належить клієнту ОСОБА_1 . Особа чоловічої статі вказує оператору на необхідність заблокувати картку НОМЕР_26 клієнта ОСОБА_1 по якій відбулись шахрайські дії. -id НОМЕР_27 мав місце 16 листопада 2022 року о 14:47:32 тривалістю 1 хв 34 сек.

Розмова велась клієнтом ОСОБА_1 з нового мобільного номеру НОМЕР_17 , який рахується за клієнтом починаючи з 16 листопада 2022 року о 11:28. Клієнт ОСОБА_1 вказує, що у неї є страхівка на випадок шахрайства і цікавиться у оператора банку, як вона може нею скористатись. -id НОМЕР_37 мав місце 16 листопада 2022 року о 16:05:28 тривалістю 18 хв 01 сек.

Розмова велась клієнтом ОСОБА_1 з нового мобільного номеру НОМЕР_17 . Клієнт ОСОБА_1 вказує, що з її картки шахраї продовжують списувати кошти, не дивлячись на те що вона блокувала картки. Клієнт ОСОБА_1 розповідає, що починаючи з 15 листопада 2022 року в неї відбулось зламування СІМ-карти. ОСОБА_1 вказує, що вже звернулась в правоохоронні органи з приводу шахрайства. ОСОБА_1 вказує, що 15 листопада 2022 року близько 13.30 год до неї зателефонували з мобільного номеру телефону НОМЕР_2 та запропонували змінити підключення до іншої вишки, так як є поганий зв`язок. Під керівництвом шахрая набрала ряд цифр та символів. Після цього вже не змогла зайти в свій Приват 24. ОСОБА_4 вказує, що користується мобільним телефоном Redmi Note 8. -id НОМЕР_28 мав місце 16 листопада 2022 року о 16:27:11 тривалістю 18 хв 04 сек.

Йде мова про шахрайство. ОСОБА_1 вдруге підтверджує свої дії під керівництвом шахраїв, яке мало місце 15 листопада 2022 року. Оператор здійснила ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 та рекомендує звернутись до страхової компанії про відшкодування збитків.

Подальші діалоги не несуть нової інформації по факту шахрайських дій по картках клієнта ОСОБА_1 .

З віртуальних карт НОМЕР_19 та НОМЕР_38 знімались кошти через банкомати АТ КБ «ПриватБанк» CADN0138, CADN1763 та CADN9196 у м. Кривий Ріг. Також через банкомат АТМВ5315 АТМ3994 інших банків у м. Кривий Ріг та інтернет ресурси - GoldenBonus, KRIVOY ROG, CLIKONLINE, UKRAINE KYIV DILOVA STR 9 A.

Кошти з віртуальних карт 15 листопада 2022 року та 16 листопада 2022 року через банкомати АТ КБ «ПриватБанк» CADN0138, CADN1763 та CADN9196, а саме НОМЕР_19 (фото з банкомату додаються) та НОМЕР_38 (фото з банкомату додаються) знімали невідомі особи чоловічої статі. На момент проведення службової перевірки за період обготівкування коштів по банкоматах файли відеоспостереження з технічних причин відсутні.

Перше звернення ОСОБА_1 на 3700 про шахрайство мало місце 15 листопада 2022 року о 19:23:24 з чужого мобільного номеру особою чоловічої статі про заблокування карти ОСОБА_1 НОМЕР_26 (зарплатна карта).

Згідно з даними ПК СКБ 16 листопада 2022 року о 11.28 год клієнт ОСОБА_1 у відділенні № 11 Західного макрорегіону Банку (Львівська область м. Старий Самбір, вул. Галицького, 25а) змінює свій фінансовий номер на новий НОМЕР_17 та змінює картки.

Шахрайський номер НОМЕР_29 був заблокований аж 24 грудня 2022 року.

У ході проведення службової перевірки встановлено, що 15 листопада 2022 року близько 14.10 ОСОБА_1 в ході спілкування з невідомими особами шахраями надала доступ сторонньому пристрою в свій акант Приват24. За сприяння ОСОБА_1 відбулась зміна логіну входу в її Приват-24 з її СІМ-карти НОМЕР_9 на сім-карту НОМЕР_29 , якою вона не володіла. Як наслідок, зловмисники, перебуваючи в аканті Приват24 від імені ОСОБА_1 15 листопада 2022 року оформили два кредити готівкою на 56 571 та 19 838 грн. Кошти з карт ОСОБА_1 були виведені шахраями через банкомати, інтернет ресурси та рахунки інших банків.

Як вбачається з відповіді, наданої 10 січня 2024 року ПрАТ «Київстар» на виконання ухвали Турківського районного суду Львівської області від 16 листопада 2023 року, згідно з інформацією, наданою відповідальними структурними підрозділами компанії, електронні комунікаційні послуги за телефонним номером НОМЕР_12 надавались на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар», знеособлено (анонімно), без укладання письмового договору або реєстрації відповідно до «Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі», затвердженого Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації від 28 листопада 2017 року № 607 та за будь якою особою, зокрема й за ОСОБА_1 , протягом останніх трьох років зареєстрований не був.

15 листопада 2022 року телефонний номер НОМЕР_12 було заблоковано за порушення, передбачені Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 295 та Умовами надання телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар» і по теперішній час вказаний номер в мережі не обслуговується.

Щодо заміни телефонного номеру НОМЕР_12 на номер НОМЕР_14 , то ПрАТ «Київстар» не володіє інформацією щодо заміни телефонного номеру НОМЕР_12 на номер НОМЕР_14 , як і відомостями про можливість такої заміни. Телефонний номер НОМЕР_14 не належить до номерного ресурсу ПрАТ «Київстар» та не був перенесений до мережі Оператора за послугою MNP (можливість користувачів мобільних телефонів зберігати свій телефонний номер попри перехід від одного оператора мобільного зв`язку до іншого). Відповідно у ПрАТ «Київстар» відсутня будь яка інформація стосовно номеру НОМЕР_14 (т. 2 а. с. 1-4).

Як вбачається з відповіді, наданої 20 листопада 2024 року ПрАТ «Київстар» на виконання ухвали Турківського районного суду Львівської області від 06 листопада 2024 року, станом на 15 листопада 2022 року електронні комунікаційні послуги по телефонному номеру НОМЕР_12 надавались на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар», знеособлено (анонімно) без укладання письмового договору або реєстрації відповідно до «Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі» та за жодною особою, зокрема гр. ОСОБА_1 номер зареєстрований не був.

Відомості про аудіозапис розмов під час здійснення вихідних або отримання вхідних телефонних дзвінків абонентами не фіксується та не зберігається в інформаційних системах компанії.

Водночас, надають інформацію щодо отримання вхідних та здійснення вихідних телефонний дзвінків по номеру НОМЕР_12 , які були зафіксовані телекомунікаційним обладнанням ПрАТ «Київстар» в період часу з 00 год 00 хв до 23 год 59 хв 15.11.2022, а саме: - вихідний дзвінок о 08:48 на номер абонента НОМЕР_30 , тривалістю 53 сек; - вихідний дзвінок о 08:48 на номер абонента НОМЕР_17 , тривалістю 286 сек; - вхідний дзвінок о 13:31 з номера телефону НОМЕР_8 , тривалістю 222 сек; - вхідний дзвінок о 13:36 з номера телефону НОМЕР_8 , тривалістю 84 сек; - вхідний дзвінок о 13:38 з номера телефону НОМЕР_8 , тривалістю 38 сек; - вихідний дзвінок о 13:45 на номер абонента НОМЕР_8 , тривалістю 342 сек; - вхідний дзвінок о 14:00 з номера телефону НОМЕР_31 , тривалістю 1сек; - вхідний дзвінок о 14:02 з номера телефону НОМЕР_32 , тривалістю 4 сек; - вхідний дзвінок о 14:03 з номера телефону НОМЕР_32 , тривалістю 4 сек; - вихідний дзвінок о 14:07 на номер телефону НОМЕР_33 , тривалістю 3 сек; - вхідний дзвінок о 14:07 з номера телефону НОМЕР_32 , тривалістю 89 сек; - вихідний дзвінок о 14:09 на номер телефону НОМЕР_33 , тривалістю 2 сек; - вхідний дзвінок о 14:09 з номера телефону НОМЕР_32 , тривалістю 10 сек; - вихідний дзвінок о 14:10 на номер телефону НОМЕР_33 , тривалістю 7 сек; - вхідний дзвінок о 14:10 з номера телефону НОМЕР_32 , тривалістю 66 сек; - вихідний дзвінок о 14:18 на номер телефону НОМЕР_33 , тривалістю 3 сек; - вхідний дзвінок о 14:19 з номера телефону НОМЕР_32 , тривалістю 132 сек; - вихідний дзвінок о 14:44 на номер телефону НОМЕР_34 , тривалістю 7 сек; - вихідний дзвінок о 14:44 на номер телефону НОМЕР_34 , тривалістю 5 сек; - вхідний дзвінок о 14:51 з номера телефону НОМЕР_32 , тривалістю 7 сек; - вхідний дзвінок о 15:19 з номера телефону НОМЕР_32 , тривалістю 44 сек; - вхідний дзвінок о 17:25 з номера телефону НОМЕР_35 , тривалістю 20 сек.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження №61-5252сво23)).

Положеннями частин першої, другої статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

За змістом статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (тут і далі в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу.

Відповідно до пункту 136 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою правління НБУ від 29 липня 2022 року № 164 (далі - Положення) (тут і далі в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин),, користувач зобов`язаний: зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень.

Згідно з пунктом 140 розділу VII Положення, користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

Пунктом 141 розділу VII Положення, передбачено, що емітент зобов`язаний надавати ПІН, індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням платіжного інструменту, лише держателю платіжного інструменту в порядку, визначеному договором (крім випадку, передбаченого в пункті 142 розділу VII цього Положення).

Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Власник рахунку має право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг унаслідок помилкової, неналежної платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених законодавством України строків (пункти 146, 147 Положення).

Аналіз вказаних нормативно-правових актів, які є спеціальними для спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що при здійсненні операцій з використанням електронних платіжних засобів відповідальність за безпеку здійснення переказу коштів покладається як на платника, так і на емітента (банк чи іншу установу), які зобов`язані вжити всіх заходів по нерозголошенню третім особам інформації, що дає змогу виконувати платіжні операції від імені платника з використанням електронного платіжного засобу.

У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 зазначено, що:

«відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, касаційний суд дійшов помилкового висновку про вину ОСОБА_1 як підставу цивільно-правової відповідальності. Висновки судів про те, що операції щодо зняття з платіжної картки ОСОБА_1 спірної суми супроводжувались правильним вводом ПІН-коду вказаної картки, а умовами договору від 5 лютого 2010 року передбачено обов`язок позивача щодо нерозголошення даного ПІН-коду, що виключає можливість задоволення позову про стягнення з банку на користь позивача спірної суми, є помилковими, оскільки такі висновки судів не свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції».

У постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року в справі №552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що:

«користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на ту обставину, що відповідач порушив Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Позивач не довів того, що ОСОБА_3 втрачала та/або сприяла незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Про результати службового розслідування за вказаним фактом ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано відповіді.

Суд касаційної інстанції враховує, що судами першої та апеляційної інстанцій встановлено факт звернення відповідача до банку про скасування спірної транзакції, а так само її звернення до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї шахрайських дій. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що у відповідача була дійсно відсутня воля на вчинення такого перерахування, а банком не заперечено факту її звернення з вимогою про скасування цієї транзакції.

Оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом взято до уваги нерівний стан сторін у зазначених договірних відносинах, які є споживчими за своєю правовою природою. При цьому правові та фактичні можливості з доведення обставин справи належать переважно позивачу, доводи та підстави позову якого не були належним обґрунтуванні під час судового розгляду справи.

Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними».

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі №127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що:

«встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

При вирішенні спору суди першої та апеляційної інстанції вірно прийняли до уваги правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та від 11 березня 2015 року № 6-16цс15».

У постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі №691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказано, що:

«встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

При вирішенні спору суди першої та апеляційної інстанції вірно прийняли до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18) вказану правову позицію підтримав».

У постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №537/3312/16-ц (провадження № 61-17629св18) зазначено, що:

«сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, урахувавши застосовані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, правильно виходив з того, ПАТ КБ «ПриватБанк» не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що ОСОБА_1 , як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват-24», незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції 27 липня 2015 року та 30 липня 2015 року щодо перерахування з його карткового рахунку грошових коштів на загальну суму 9 792,00 грн.

Доводи заявника про те, що суди попередніх інстанцій не урахували порушення відповідачем Умов та правила надання банківських послуг, що призвело до несанкціонованого коштів з його карткового рахунку, оскільки він своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки вони ґрунтуються виключно на припущеннях, що не мають доказового підтвердження».

У постанові Верховного Суду від 26 серпня 2020 року в справі 766/19614/18 (провадження № 61-19350св19) вказано, що:

«суди попередніх інстанцій вважали недоведеним те, що ОСОБА_1 ініціював збільшення кредитного ліміту за своїм картковим рахунком, здійснював спірні грошові перекази, а також що про ці операції його було повідомлено у момент їх вчинення.

Встановивши такі обставини та врахувавши відсутність доказів того, що ОСОБА_1 своїми діями або бездіяльністю сприяв втраті чи незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера та іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про зупинення нарахування процентів та штрафних санкцій ОСОБА_1 по кредитній картці № НОМЕР_1 на розмір заборгованості 31 712 грн, яка виникла у зв`язку із неправомірним списанням без його волевиявлення кредитних коштів та подальшим нарахуванням на цю суму процентів і штрафних санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у зокрема постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17), від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 182/3171/16 (провадження № 61-24548св18), від 23 січня 2020 року у справі № 179/1688/17 (провадження № 61-12707св19). Колегія суддів також погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про безпідставність транзакцій, які були здійснені в період із 02 год 32 хв по 04 год 14 хв 16 квітня 2018 року з використанням платіжної картки ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , у зв`язку із чим залишок коштів по цій картці підлягає відновленню.

Сама по собі відсутність вироку у кримінальній справі за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами грошовими коштами із використанням карткових рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1, не є підставою для відмови у задоволенні позову».

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. [...] Ураховуючи те, що списання коштів відбувалося з рахунку платника за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача - ОСОБА_1 , яка підключила на власному телефоні переадресацію на телефон невстановленої особи і тим самим надала можливість володіти інформацією про надіслані паролі, суди зробили обґрунтовані висновки про відмову у задоволенні позову (див. постанову Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 712/4463/16-ц (провадження № 61-22267св18)).

У постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі №755/19068/15-ц (провадження № 61-34341св18) вказано: «судами попередніх інстанцій з поданих сторонами доказів встановлено, що ОСОБА_1 платіжну карту не втрачала, ПІН та іншу інформацію, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не розголошувала і про несанкіоновані операції невідкладно проінформувала банк. Натомість АТ КБ «Приватбанк», незважаючи на встановлений за картою ліміт на розрахунки в мережі Інтернет у сумі 0 гривень, провів списання коштів з рахунку ОСОБА_1 і після її повідомлення про неправомірність цих операцій не відновив залишок коштів на рахунку. Встановивши такі обставини та врахувавши відсутність доказів того, що позивач своїми діями або бездіяльністю сприяла втраті чи незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера та іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно застосував до спірних правовідносин статті 1066, 1073 ЦК України, норми Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням та дійшов обґрунтованого висновку про обов`язок банка відновити залишок коштів на рахунку ОСОБА_1 з моменту повідомлення нею про здійснення несанкціонованих операцій».

У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі №759/4025/19 (провадження № 61-1035св21) зазначено: «емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції».

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Водночас у розглядуваній справі не доведено, що ОСОБА_1 , як користувач банківських послуг своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до відомостей її особового рахунку, акаунту чи додатку Приват24, незаконному використанню фінансового телефону, втраті, незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати укладення договорів, у тому числі кредитних, за особовим рахунком та здійснювати платіжні операції, зокрема, збільшувати кредитний ліміт та знімати кредитні кошти.

Оскільки банком не доведено волевиявлення ОСОБА_1 на укладення кредитного договору із відкриттям додаткового рахунку, збільшення кредитного ліміту та отримання коштів за укладеним договором поза місцем проживання відповідачки (у той час як доведено, що в момент зняття готівки через банкомати остання перебувала на роботі, а кошти знімались в інших областях країни), відтак і користування такими коштами, місцевий суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову. З огляду на те, що відповідачка не отримала кредит, відсутні підстави для стягнення з неї процентів за користування ним.

Також АТ КБ «ПриватБанк» не доведено, що він своєчасно повідомляв відповідача про здійснення операцій за її картковими рахунками, як і не надано доказів того, що операція, заявлена відповідачем як спірна, виконана згідно із усіма вимогами платіжної системи. Оскільки спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, і в ході судового розгляду іншого не встановлено, суд першої інстанції вірно вважав, що відбулося несанкціоноване списання коштів відповідача, які вона фактично від банку не отримувала.

При цьому місцевим судом також вірно встановлено, що відповідачка зверталася як до позивача щодо несанкціонованого списання коштів з її рахунку, так і до органів поліції, якими за заявою позивачки розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, котре триває на даний час.

Аргумент в апеляційній скарзі про те, що правоохоронними органами не завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо встановлення особи, яка здійснила шахрайські дії, не позбавляє АТ КБ «ПриватБанк» права звернутися до винних осіб із позовом про відшкодування збитків та не впливає на обґрунтованість відмови в стягненні заборгованості за кредитними договорами, які відповідачкою не укладались.

Відтак доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Посилання суду першої інстанції при вирішенні спору на Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів здійснення операцій з їх використанням, затверджене постановою Правління Національного банку України 30.04.2010 N 223, яка втратила чинність на підставі Постанови Національного банку N 705 від 05.11.2014, не призвело до невірного вирішення справи та не може бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстави для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, відсутні. Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване - без змін.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, а саме того, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, підстави для розподілу судових витрат, які пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції, а також щодо судових витрат особи, яка подала апеляційну скаргу, відсутні.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 16 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 18 лютого 2025 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич