Справа № 686/3758/21
Провадження № 2/686/163/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючої судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів за договором позики та трьох відсотків річних

та за зустрічним позовом

ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_4 звернулась із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що 24 травня 2013 року нею з відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір позики за умовами якого вона передала позичальнику грошові кошти в сумі 27 000 доларів США, які останній зобов`язався повернути на її першу вимогу. Передача означеної суми коштів відповідачеві підтверджується письмовою розпискою від 24 травня 2013 року, складеної власноруч позичальником.

05 квітня 2020 ОСОБА_4 , звернулася до ОСОБА_5 із вимогою про повернення боргу в тридцятиденний строк, тобто до 05 травня 2020 року.

Однак, на вказану вимогу відповідач повідомив її, що борг сплачено в повному обсязі, шляхом періодичних платежів на її банківський рахунок.

Проте, з таким твердженням відповідача вона не погоджується, оскільки зазначені кошти перераховані ОСОБА_6 на виконання умов його особистого боргу, а не за ОСОБА_5 . Сума боргу ОСОБА_6 перед нею була значно більшою, аніж сума боргу ОСОБА_5 . Окрім того, борг ОСОБА_6 є фактично погашеним, а тому оригінальний борговий документ був йому повернутий.

До того ж, до 05 квітня 2020 року вона будь-яких вимог до відповідача не пред`являла, тому відповідач не зобов`язаний був здійснювати погашення боргу до цієї дати.

Крім того, оригінал розписки міститься у позивачки та будь-яких розписок про те, що зобов`язання виконане у повному обсязі ОСОБА_4 відповідачеві не надавала.

Однак, взяті на себе зобов`язання позичальник не виконав, і позичених коштів не повернув, не дивлячись на неодноразові вимоги позикодавця. Просить стягнути борг за договором позики 27 000 доларів США та з врахуванням збільшених позовних вимог 2 481 доларів США три відсотки річних та судові витрати.

Третя особа ОСОБА_6 звернувся із самостійними вимогами до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення коштів та у зв`язку із збільшенням позовних вимог просив стягнути з ОСОБА_5 27 тисяч доларів США та із ОСОБА_4 безпідставно отримані кошти в сумі 820.000 грн.

Подану заяву обгрунтовував тим, що оскільки йому стало відомо, що ОСОБА_4 звернулась із позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу в сумі 27 000 долаоів США зазначає таке.

У травні 2013 року він, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , як засновники ПП «Шелтер-Захист» домовились про розвиток господарської діяльності. Фактично розвитком приватного підприємства займався він та ОСОБА_5 , у зв`язку із цим для розвитку підприємства необхідні були грошові кошти. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 надати фінансову допомогу на що остання погодилась та 24 травня 2013 року передала ОСОБА_5 27 000 доларів США. Означені грошові кошти були отримані для розвитку підприємства.

Між ними було досягнуто домовленості про те, що грошові кошти або він або ОСОБА_5 кожного місяця будуть повертати ОСОБА_4 по 10 000.00 грн. на особистий картковий рахунок, відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_4 , тому складена ОСОБА_5 розписка була формальною, оскільки відсутні реквізити: серія та номер паспорта, РНОКПП, адреса місця проживання, строк, порядок і валюта повернення позики.

Оскільки він припускав, що у випадку неналежного виконання зобов`язань ОСОБА_5 , ОСОБА_4 може претендувати на його частку ПП «Шелтер-Захист», внаслідок чого отримає контроль над діяльністю підприємства, тому 30.05.2013 між ним та ОСОБА_5 досягнута домовленість про те, що ОСОБА_5 уповноважує його на виконання зобов`язань, які виникли перед ОСОБА_4 .

Крім того, 30 травня 2013 повідомив ОСОБА_4 про те, що він кожного місяця буде перераховувати кошти в розмірі 10 000 грн. на її особистий картковий рахунок.

Починаючи з 20.06.2013 по 03.06.2016 року ним було перераховано ОСОБА_4 362 725.23 грн., що в еквіваленті становить 27 000 доларів США та 7 274,77 грн., і з 11.07.2016 по 16.03.2020, 45 274.77 грн. як надлишково сплачені ОСОБА_4 . Просить задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_5 на його користь в сумі 27 000 доларів США та із ОСОБА_4 820 000 грн.

Ухвалою суду від 15 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

04.03.2021 ОСОБА_5 подав відзив на позов, покликається на те, що в період травня 2013 він, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 як засновники приватного підприємства приватного підприємства «Шелтер Захист» домовлялись про розвиток господарської діяльності підприємства.

Розвитком приватного підприємства фактично займалися лише ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а для ОСОБА_4 було запропоновано надати фінансову допомогу для розвитку підприємства та вони вдвох зобов`язувались повернути щомісячно у розмірі 10 000 грн. на особистий картковий рахунок від імені його або ОСОБА_6 на що вона погодилась.

24.05.2013 позивачка надала грошові кошти на розвиток підприємства у розмірі 27 000 доларів США, але під диктування написати розписку.

На виконання вищевказаного усного договору та розписки від 30.05.2013 року про уповноваження ним ОСОБА_6 на виконання боргових зобов`язань перед ОСОБА_4 , згодом, починаючи з червня 2013 року співвласник ПП «Шелтер Захист» ОСОБА_6 щомісяця надсилав грошові кошти у розмірі 10 000 грн. ОСОБА_4 .

Крім того, відповідач ОСОБА_5 особисто також неодноразово надсилав грошові кошти для ОСОБА_4 на її особистий картковий рахунок.

20.11.2020 він отримав заяву ОСОБА_4 від 18.11.2020 якою остання підтвердила факт отримання грошових коштів від ОСОБА_6 та із повторною вимогою повернути борг та надав копії квитанцій щодо повернення ОСОБА_6 коштів.

19.03.2021 ОСОБА_4 подала відзив на позов в якому посилається на те, що твердження відповідача про надання коштів в розмірі 27 000 доларів США на розвиток підприємства є голослівним та не підтвердженим, що кошти були оприбутковані на банківський рахунок юридичної особи та витрачено на потреби ПП «Шелтер Захсит» відповідач не надав.

Щодо доводів відповідача про те, що ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_6 на перерахунок коштів, що підтверджується відповідною розпискою відповідача, оскільки розпискою від 24 травня 2013 року не було передбачено участі третіх осіб у поверненні боргу.

Щодо твердження позивача про те, що стороною позивача не надано будь-яких доказів про наявність в минулому боргу ОСОБА_6 то слід вказати, що під час повернення боргу ОСОБА_6 забрав оригінал боргової розписки ОСОБА_7 . Будь-яких претензій до ОСОБА_6 вона не має.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від Шмигановської 2 липня 2021 закрито підготовче провадження.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 01 лютого 2022 забезпечено позов шляхом накладення арешту на земельні ділянки ОСОБА_5 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 04 квітня 2023 суд повернувся до підготовчого провадження для подання додаткових доказів.

06 грудня 2024 року підготовче провадження завершене.

03.02.2025 року ухвалено рішення у справі.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом заявлені вимоги підтримала, просить їх задовольнити із викладених у заяві підстав. Суду пояснила, що боргові зобов`язання ОСОБА_5 в сумі 27 000 доларів США підтверджуються письмовою розпискою, складеною та підписаною власноруч позичальником 04.05.2013 року. Термін повернення позики сторони погодили за першою вимогою. Означені обставини підтверджуються листом-вимогою датованою 05 квітня 2000 року. Позичені кошти на час слухання справи не повернута.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення про стягнення позики в сумі 820 000 грн не визнаються в повному обсязі, оскільки ОСОБА_6 22 травня 2013 року позичив у неї 820 грн. , які зобов`язався повернути у строк до 22.05.2013 року.

Ним дійсно позика повернута до означеної дати, що підтверджується наданими ним квитанціями та підтверджується копією боргової розписки. Щодо тверджень представника позивача за первісним позовом про відсутність оригіналу такої розписки, пояснила, що такого оригіналу у неї не може бути, оскільки із поверненням боргу позичальнику був повернутий оригінал боргового документу.

Будь-яких домовленостей про повернення позики ОСОБА_5 , ОСОБА_6 чи ним частинами на платіжну картку не існувало, та й існувати не могло, позаяк вона лише 20 квітня 2020 висунула вимогу про повернення боргу ОСОБА_5 , а до цього часу ОСОБА_6 позику повернув в повному обсязі.

Представник ОСОБА_5 заявлених вимог не визнав, покликається на те, що загальними зборами засновників: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 створити приватне підприємство «Шелтер-Захист». 24.05.2013 позивачка надала грошові кошти на розвиток підприємства у розмірі 27 000 доларів США.

24.05.2013 позивачка надала грошові кошти на розвиток підприємства у розмірі 27 000 доларів США.

ОСОБА_5 30.05.2013 року уповноважив ОСОБА_6 на виконання своїх зобов`язань перед ОСОБА_4 в розмірі 27 000 доларів США шляхом перерахування коштів на її особистий рахунок в АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується письмовою розпискою.

Означені кошти були повністю повернуті ОСОБА_10 , що підтверджується банківськими квитанціями.

Він визнає позов ОСОБА_6 та не заперечує про його задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до нього про повернення йому 27 000 доларів США, повернуті ним ОСОБА_4 визнає повністю.

Представник третьої особи ОСОБА_6 підтримав поданий позов про стягнення коштів, та просить стягнути з ОСОБА_5 27 000 доларів США та 820 000 грн. як безпідставно отриманих.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22 серпня 2023 року прийнято позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та проводити спільний розгляд з первісним позовом в загальному позовному провадженні.

ОСОБА_4 подала відзив на позов, в якому заперечує про стягнення з неї на користь ОСОБА_6 безпідставно отриманих коштів в сумі 820 000 грн. Вважає твердження ОСОБА_6 про здійснення виконання погашення боргу ОСОБА_5 в сумі 27 000 доларів США, а також здійснено переплату коштів на загальну суму в сумі 457 274,77 грн. однак такі твердження є надуманими.

Кошти в сумі 27 000 доларів США нею надані ОСОБА_5 на його особисте прохання для власних потреб.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 04.12 2023 підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті позовних вимог.

Заслухавши доводи позивача, викладені у позові та доводи відповідача, викладені у поданих заявах. перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24 травня 2013 року відповідач ОСОБА_5 позичив у ОСОБА_4 кошти в сумі 27 000 доларів США, які зобов`язувався повернути по першій вимозі ОСОБА_4 .

Передача означеної суми коштів відповідачеві підтверджується письмовою розпискою від 24 травня 2013 року, складеною власноруч позичальником.

05 квітня 2020 ОСОБА_4 звернулася до ОСОБА_5 із листом-вимогою про повернення боргу.

Відповідач ОСОБА_5 означених обставин позики коштів у ОСОБА_4 в розмірі 27 000 США не заперечує, однак вважає, що вказані грошові кошти в сумі 27 000 доларів США повернуті ОСОБА_6 за їх спільною домовленістю згідно розписки датованої 30 травня 2013 року, якою він уповноважив ОСОБА_6 на виконання його зобов`язань в розмірі 27 000 доларів США перед ОСОБА_4 шляхом перерахування коштів на особистий рахунок Шмигановської в АТ КБ «Приватбанк» періодичними платежами.

Тому з цих підстав вважає зобов`язання за договором позики виконаним в повному обсязі.

Покликається на те, що в підтвердження боргових зобов`язань ОСОБА_6 перед ОСОБА_4 в сумі 820 000 грн. ОСОБА_4 не надала належних та допустимих доказів, а копія такої розписки є неналежним та недопустимим доказом.

Суд вважає такі твердження представника позивача такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, встановлених судом.

Повернення позичених коштів ОСОБА_6 позивачеві за первісним позовом ОСОБА_4 в сумі 820 000 грн. повністю відповідає борговій розписці ОСОБА_6 від 22.05.2013 та повернення такої позики повністю відповідає строку зазначеного у ній 01 квітня 2013 року.

Посилання представника позивача на узгодження ОСОБА_6 та ОСОБА_5 позиції на виконання зобов`язань останнього перед ОСОБА_4 в розмірі 27 000 доларів США частинами на особистий рахунок позикодавця суд вважає неприйнятними і такими, що не відповідають закону.

Так, згідно положень статті 520 ЦУК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Означена розписка, якою питання повернення боргу від 30.05.2013 складена лише відповідачем ОСОБА_5 та третьою особою ОСОБА_6 , без згоди кредитора ОСОБА_4 , і їй про її складення нічого відомо не було.

Принаймні, таких доказів представники ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не надали, а суд таких не встановив.

В противагу наведеного позивач ОСОБА_4 , надала суду оригінал боргової розписки, кредитора позичальника ОСОБА_5 , яка свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконано. Відомостей про повернення суми позики означена розписка не містить.

Представник ОСОБА_5 вважає, що розписка про позику коштів ОСОБА_6 у ОСОБА_4 боргу в сумі 820 000 грн., які він зобов`язувався повернути борг в строк до 01 квітня 2020 року щомісячними платежами в готівковій або безготівковій формі є неналежним доказом, оскільки оригіналу такої розписки ОСОБА_4 суду не надала.

Вірогідно вона і не могла її надати, позаяк в разі повернення боргу оригінал розписки мав бути повернутий, а на разі квитанції про надходження коштів на рахунок позивача в розмірі та строку, визначених борговим документом, свідчать про повернення коштів за власними зобов`язаннями ОСОБА_6 , а не ОСОБА_5 .

Суд, оцінюючи надані докази в їх сукупності прийшов до наступних висновків.

В обґрунтування доводів повернення позики представник позивача ОСОБА_5 вважав, що квитанції про повернення його боргу ОСОБА_6 свідчать про повне повернення боргу ОСОБА_4 та не заперечував тієї обставини, що внаслідок переплати коштів ОСОБА_6 з позивачки ОСОБА_4 підлягають стягненню кошти в сумі 820 000 грн.

Проте, суд вважає, що надані ОСОБА_6 квитанції сплачені ним на рахунки ОСОБА_4 , починаючи з 26.06.2013 по 16.03.2020 на суму 820 000 грн. повністю відповідають його борговим зобов`язанням перед ОСОБА_4 .

Квитанції 08.01.2019 та 01.04.2019 в сумі по 10 500 грн. кожна переказані на ім`я ОСОБА_4 ОСОБА_11 .

Квитанції датовані за призначенням платежів надходження коштів на платіжну картку ОСОБА_12 в сумі 10500 грн. від 12.12.2019 та від 16.03.2020 платником яких є ОСОБА_5 суд не може покласти в основу сплати боргу за договором позики від 24 травня 2013 року, оскільки в означений період часу ОСОБА_4 не надсилала вимоги про повернення боргу, а надішле її лише 05 квітня 2020 року.

Умов договору позики від 24.05.2013 ОСОБА_5 не виконав та у визначений договором строк позичених коштів не повернув.

Між сторонами склались відносини цивільно-правового характеру, що регулюються ст.ст.1046-1050 ЦК України про договір позики.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок.

Отже, виходячи з наведених норм закону договір, в якому зазначено суму переданих в борг грошей, особистий підпис позичальника є доказом укладення між позивачем і відповідачем договору позики, тому вимога позивача про повернення таких коштів є обґрунтованою.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) зроблено висновок, що у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Тому із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню борг в сумі 27 000 доларів США.

Крім того, позивач має право на стягнення 3% річних згідно положень статті 625 частини 2 ЦК України розрахунок яких за розпискою від 13 березня 2021 року на суму позики 27 тис. доларів США, нарахованих у період з 05.04.2020 по 26.04.2023 складає 1 406,95 доларів США та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на корись ОСОБА_4 .

Що стосується заявленого позову ОСОБА_6 грошових коштів із ОСОБА_4 в сумі 820 000 грн. як безпідставно отриманих, то такий позов задоволенню не підлягає, оскільки грошові кошти в означеній сумі надіслані на користь позивача періодичними платежами в розмірі 820 000 грн. згідно наявних у нього станом на час повернення позики боргових зобов`язань згідно розписки даної ОСОБА_6 22.03.2013.

Не підлягає до задоволення і вимога ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_5 на його користь 27 000 доларів США, оскільки він не мав боргових зобов`язань перед ОСОБА_5 , і відповідно боргові зобов`язання не виконував.

З наведених підстав суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_6 .

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З відповідача належить стягнути судові витрати в сумі 13 420 грн. по сплаті судового збору на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,81,258,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, суд

У х в а л и в :

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики від у розмірі 27 000 доларів США (Двадцять сім тисяч доларів США) та 1 406,95 доларів США три відсотки річних.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір на користь держави в сумі 13 420.00 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницького апеляційному суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.02.2025 року.

Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації та проживання АДРЕСА_3 .

Суддя :