Провадження №2/522/2556/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Одеська товарна біржа про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Афанасьєвим Сергієм Олександровичем, до ОСОБА_2 , третя особа Одеська товарна біржа про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, в якій просить: визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований за №20740 від 26.06.1997.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.06.1997 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №20740, відповідно до якого ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Договір був укладений на Одеській товарній біржі та зареєстрований в Одеському МБТІ і РОН, про що внесено запис до реєстру № 2028 від 27.06.1997 у реєстровий книзі 54доп на сторінці 69. Договір був зареєстрований Одеською товарною біржою в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», під № 20740 від 28 червня 1997 року, з урахуванням вимог Закону України «Про товарну біржу». Зазначена квартира складається з чотирьох житлових кімнат, загальною площею 118,31 кв.м., корисною площею 117,51 кв.м. Покупцем в повному обсязі був виконаний свій обов`язок, сплачена повна вартість квартири, згодом зареєстровано місце проживання у зазначеній квартирі. Таким чином, усі зобов`язання по договору купівлі-продажу сторонами були виконані в повному обсязі. 07.07.2007 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, після чого ОСОБА_3 взяла прізвище чоловіка. Наразі визнання біржового договору дійсним необхідно для реєстрації права власності ОСОБА_1 в реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначив, що договір купівлі-продажу не було посвідчено нотаріально, так як на час укладання договору діючим законодавством така вимога не передбачалась.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 . Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання учасники розгляду справи не з`явився, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Афанасьєва С.О. на адресу суду надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Від відповідачки ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява, в якій зазначила що позов визнає у повному обсязі та просить судове засідання провести без її присутності. Зазначила, що договір купівлі-продажу було укладено, коли вона ще не перебувала у шлюбі з позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 14 лютого 2025 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 26 червня 1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на Одеській товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №20740, відповідно до умов якого, ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 118,31 кв.м., житловою площею 71,25 кв.м. Згідно п.5 Договору квартира продана за 29581.00 грн, які отримані продавцем до підписання договору.

Вказаний договір купівлі-продажу зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 27 червня 1997 року під № 2028 стр. 69 кн.54доп. (а.с. 11 12).

Відповідно до листа КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради № 44493/04-04 від 13.09.2024 станом на 31.12.2012 право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №20740 від 26.06.1997 (а.с. 13).

Згідно з свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 , яке видано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції 07.07.2007 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний актовий запис № 762. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.

Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Згідно зі ст. 41 ЦК УРСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Відповідно до статті 42 ЦК УРСР угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).

Згідно зі ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

У постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 389/122/16ц зазначено, що для визнання судом угоди дійсною повинен мати місце не лише факт повного чи часткового виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також факт ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25 березня 2024 року у справі № 336/6023/20 вказав, що на рівні ЦК УРСР 1963 року не передбачалося правила про пріоритетність його норм над нормами інших законів.

У частині другій статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) міститься спеціальна норма щодо положень статті 47 та 227 ЦК УРСР 1963 року. Адже статті 47 і 227 ЦК УРСР 1963 року внормовували форму угоди/договору купівлі-продажу жилого будинку, а частина друга статті 15 Закону «Про товарну біржу» регулювала форму цього договору у вужчому розумінні - як укладеного на товарній біржі.

Спеціальна норма (частина друга статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)) має перевагу над загальними (статті 47 та 227 ЦК УРСР 1963 року) нормами (lex specialis derogat generali). Прийнята пізніше в часі спеціальна норма (частина друга статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин))) має перевагу над загальними (статті 47 та 227 ЦК УРСР 1963 року) нормами (lex posterior derogat priori).

Відповідно, укладення договору на товарній біржі унеможливлювало його нотаріальне посвідчення в силу прямої вказівки на це в законі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відсутні жодні правові підстави для визнання договору купівлі-продажу, укладеного на товарній біржі, дійсним, оскільки останній є таким в силу вимог вищенаведених норм ЦК УРСР 1963 року та ст. 15 Закону України «Про товарну біржу».

Оскільки права позивача не порушені, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 263-265, 272 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Одеська товарна біржа про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Юлія КОВТУН