ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 669/43/17

Провадження № 22-ц/820/333/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнта І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

з участю: головного державного виконавця Ізяславського відділу ДВС

у Шепетівському районі Хмельницької області Кмін Ю. С.,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2024 року (суддя Давидюк О. І., повне судове рішення складено 18.12.2024) у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність головного державного виконавця Ізяславського відділу Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кмін Юлії Сергіївни у виконавчому провадженні № 62889028.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Ізяславського відділу Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кмін Ю. С. (далі - державний виконавець).

В обґрунтування скарги зазначав, що на примусовому виконанні в Ізяславському відділі Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 62889028, відкрите 26 серпня 2020 року, з примусового виконання виконавчого листа № 669/43/17 від 10 липня 2020 року, виданого Білогірським районним судом Хмельницької області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,2032 га кадастровий номер :02:003:0042, що розташована по АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 знести самочинно збудовані господарські будівлі (сінник, частини огорожі з металевої сітки).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину від 10 квітня 2002 року та матеріалами технічної інвентаризації металева огорожа не є самочинно збудованою господарською будівлею. Будь-які перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :02:003:0042 по АДРЕСА_1 відсутні, оскільки частина металевої огорожі в межах означеної земельної ділянки не знаходиться. У рішенні суду від 24 грудня 2019 року не зазначено яка саме частина металевої огорожі знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :02:003:0042 та підлягає знесенню. Тому виконання судового рішення є неможливим через відсутність предмета для вчинення дій. З матеріалів технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться по АДРЕСА_1 слідує, що така господарська будівля як сінник відсутня. Крім того, будівельними нормами такий вид будівлі або споруди як сінник не визначено, що позбавляє можливості ідентифікувати будь-яку будівлю по АДРЕСА_1 як сінник. За змістом рішення суду від 24 грудня 2019 року не зазначено який конкретно об`єкт є сінником.

Відповідно до висновку судового експерта від 03 серпня 2023 року № 81/10.7/2023, сформованого за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи в справі № 669/343/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками, фактичне землекористування ОСОБА_1 земельними ділянками кадастрові номери :02:003:0042, :02:003:0043 накладається на належні ОСОБА_3 земельні ділянки кадастрові номери :02:003:0021, :02:003:0022.

Вважає, що державний виконавець не встановив чи знаходиться будь-яке його майно, в тому числі сінник і частини огорожі з металевої сітки на земельній ділянці ОСОБА_1 кадастровий номер :02:003:0042, яку частину огорожі з металевої сітки він зобов`язаний знести із зазначенням її точного місцезнаходження та довжини сітки, яка будівля, що підлягає знесенню, розуміється як сінник із зазначенням точного місцезнаходження та параметрів.

Державний виконавець в рамках виконавчого провадження обмежився лише формуванням систематичних безпідставних вимог та застосуванням штрафів до боржника, а також 29 січня 2024 року та 23 жовтня 2024 року надіслав до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення ним кримінального правопорушення у зв`язку з невиконанням рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2019 року в справі № 669/43/17.

Вважає, що були наявні підстави для закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 39, частиною 3 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження». Проте державний виконавець не вчинив такі дії, що свідчить про бездіяльність.

Тому ОСОБА_3 просив визнати протиправною бездіяльність державного виконавця в рамках виконавчого провадження № 62889028; зобов`язати державного виконавця закінчити виконавче провадження № 62889028; зобов`язати державного виконавця зняти усі арешти, накладені на майно (кошти) ОСОБА_3 , скасувати вжиті державним виконавцем заходи щодо виконання рішення та провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження № 62889028.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2024 року в задоволенні скарги відмовлено.

ОСОБА_3 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги. Посилається на незаконність судового рішення. Суд не взяв до уваги те, що наявні підстави для закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання судового рішення, оскільки будь-які перешкоди з його сторони в користуванні земельною ділянкою площею 0,2032 га кадастровий номер :02:003:0042 відсутні, будь-які самочинно збудовані ним господарські будівлі на земельній ділянці не знаходяться і права ОСОБА_1 не порушені. Наведене могло бути встановлено державним виконавцем при обстеженні земельної ділянки стягувача. Проте такі дії не були вчинені. Держаний виконавець безпідставно не вчиняла дії щодо закінчення виконавчого провадження, що свідчить про бездіяльність.

У засіданні апеляційного суду державний виконавець і представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнали.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що на виконанні в Ізяславському відділі Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 62889028 з примусового виконання виконавчого листа № 669/43/17, виданого 10 липня 2020 року Білогірським районним судом Хмельницької області, про усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні земельною діяльною площею 0,2032 га кадастровий номер :02:003:0042, що розташована по АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 знести самочинно збудовані господарські будівлі (сінник, частини огорожі з металевої сітки). Виконавче провадження відкрито 26 серпня 2020 року.

Згідно з актом державного виконавця від 22 вересня 2023 року, складеного під час виїзду на місце виконання судового рішення за адресою АДРЕСА_1 , судове рішення ОСОБА_3 не виконав, сінник та огорожа з металевої сітки не знесені, в зв`язку з чим боржнику залишено виклик про необхідність з`явитися до державного виконавця та вимогу щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Крім того, 22 вересня 2023 року за № 36979 державний виконавець надіслала ОСОБА_3 вимогу про виконання судового рішення та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованих господарських будівель (сінника, частини огорожі з металевої сітки).

09 жовтня 2023 року за вх. № 9645 до Ізяславського відділу Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від боржника ОСОБА_3 надійшла заява про відмову виконувати вимогу державного виконавця про знесення самочинно збудованих господарських будівель (сінник, частини огорожі з металевої сітки).

Відповідно до акту державного виконавця від 22 листопада 2023 року, складеного під час повторного виїзду на місце виконання судового рішення за адресою АДРЕСА_1 , судове рішення боржник не виконав, у зв`язку з чим йому залишено виклик про необхідність з`явитися до державного виконавця та вимогу щодо усунення перешкод стягувачу в користуванні земельною ділянкою.

Крім того, 22 листопада 2023 року за № 37079 державний виконавець надіслала ОСОБА_3 вимогу про зобов`язання виконати судове рішення та усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованих господарських будівель (сінника, частини огорожі з металевої сітки).

У виконавчому провадженні листом від 29 січня 2024 року за № 6298 державний виконавець повідомила Шепетівське районне управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення в зв`язку з невиконанням судового рішення. Листом від 13 червня 2024 року за № 36407 повторно повідомлено Шепетівське районне управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про вчинення боржником кримінального правопорушення в зв`язку з невиконанням судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2024 року зобов`язано уповноважену особу Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області забезпечити внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою державного виконавця від 25 червня 2024 року та розпочати досудове розслідування.

За повідомленням Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області від 04 грудня 2024 року № 50935-2024 на підставі ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2024 року внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 382 КК України, та розпочато досудове розслідування.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходив з того, що боржник не надав доказів виконання рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2019 року в справі № 669/43/17 та наявність підстав для закінчення виконавчого провадження.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з таких підстав.

Статтею 447-1 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (пункт 9 частини 1 статті 39 Закону 1404-VIII).

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону № 1404-VIII у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У матеріалах справи відсутні докази виконання боржником рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2019 року в справі № 669/43/17.

09 жовтня 2023 року за вх. № 9645 до Ізяславського відділу Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від ОСОБА_3 надійшла заява про відмову виконувати вимогу державного виконавця про знесення самочинно збудованих господарських будівель (сінник, частини огорожі з металевої сітки).

Тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що підстав для закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону 1404-VIII, немає.

Колегія суддів погоджується й з висновком суду, що відсутні підстави й для закінчення виконавчого провадження згідно з абзацом 3 частини 3 статті 63 Закону 1404-VIII із зняттям усіх арештів, накладених на майно (кошти) ОСОБА_3 , скасуванням вжитих заходів щодо виконання рішення та проведення інших необхідних дій, пов`язаних із закінченням виконавчого провадження.

Та обставина, що саме ОСОБА_3 за судовим рішенням зобов`язаний вчинити певні дії, не свідчить про те, що у разі невиконання цього рішення саме боржником, воно не може бути виконано без його участі відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 63 Закону № 1404-VIII, оскільки судове рішення хоч і зобов`язує саме боржника вчинити ці дії, однак не є нерозривно пов`язаним з особою боржника та не унеможливлює виконання цього рішення без його участі шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання, враховуючи встановлені судом обставини його невиконання у добровільному порядку та свідоме ухилення ОСОБА_3 від його виконання.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України

Установлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення дій щодо його виконання, так як це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту і забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів осіб.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 25 вересня 2020 року у справі № 924/315/17, який апеляційний суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до власної правової оцінки обставин справи і незгоди ОСОБА_3 з висновками суду першої інстанції по їх оцінці. Вони не впливають на законність рішення суду і не спростовують його висновок.

Ухвала суду постановлена відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта