Справа № 279/6638/24
провадження №2/279/173/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.

секретаря Зубкової І.М.

за участю :

позивача ОСОБА_1

її представника адвоката Волкова С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 279/6638/24за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Ушомирської Об"єднаної територіальної громади Коростенського району Житомирської області , про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім"єю не менше як п"ять років до часу відкриття спадщини , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом до Ушомирської об"єднаної територіальної громади Коростенського району , в якому просить встановити факт її проживання однією сім"єю з ОСОБА_2 з січня 2001 року по січень 2007 року за адресою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що покійний ОСОБА_2 проживав по сусідству з її матір"ю, яка за ним піклувалася, а після її смерті в 2004 році вона проживала однією сім"єю із покійним, вели спільний побут, спільний бюджет, вона його і похоронила. Встановлення факту їй необхідно для отримання спадщини, будинку покійного.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивачки, свідків, перевіривши матеріали справи , суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 була постійно зареєстрована та проживала у АДРЕСА_2 разом із своїм чоловіком ОСОБА_3 , шлюб з яким зареєструвала відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського району м. Києва . В 2000 році вказана квартира була приватизована. Крім того, в 2009 році позивач разом із чоловіком придбала будинок в АДРЕСА_3 , де є зареєстрованою по даний час. З грудня 2009 року позивач є інвалідом 2 групи загального захворювання (а.с.7).

По сусідству з її матір"ю в с. Купище проживав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був інвалідом та потребував стороннього догляду. Після смерті матері позивачки в 2004 році вона доглядала за ОСОБА_4 , похоронила його, та прибирає могилку. В даний ча виникла необхідність оформити спадкове майно покійного, а тому вона звернулася до суду з даним позовом.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими.

Згідно з частиною другою статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Якщо вимога про встановлення факту проживання осіб однією сім`єю заявлена у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідні відносини є спадковими і до них слід застосовувати статтю 1264 ЦК України.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).

Оскільки у цій справі позовна вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю заявлена у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому ці відносини є спадковими і до них слід застосовувати статтю 1264 ЦК України.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків.

Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які за засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частин першої - третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд приходить до висновку , що надані позивачем докази є недостатніми для підтвердження факту її проживання разом з ОСОБА_2 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Самі по собі показання свідків не є підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю.

На запитання суду позивач пояснила, що в той період поки вона працювала у м. Києві догляд за ОСОБА_2 здійснював соціальний працівник на час її відсутності.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням позивачки свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ствердили в судовому засіданні, що дійсно позивач ОСОБА_1 постійно допомагала сусіду ОСОБА_2 , перевідувала його в лікарні і похоронила . На даний час прибирає могилку.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не надано достатніх і переконливих доказів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету і витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, а також притаманних сім"ї відносин, позивачем не доведено факту спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю з січня 2001 року по день його смерті. Саме по собі фактичне проживання за однією адресою не може свідчити про те, що особи проживали однією сім`єю за відсутності доказів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, придбання майна в інтересах сім`ї тощо. Тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.1264, 1268 ЦК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог до Територіальної громади в особі Ушомирської ОТГ, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім"єю не менше як п"ять років до часу відкриття спадщини .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 27 лютого 2025 року.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду В.П. Коваленко