Справа № 646/1259/25
№ провадження 2-о/646/60/2025
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

19 лютого 2025 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в особі судді Клімової С.В., перевіривши відповідність заяви ОСОБА_1 , представник адвокат Ткаченко Юлія Олегівна, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Пенсійний фон України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , представник адвокат Ткаченко Юлія Олегівна, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Пенсійний фон України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України.

Згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В ч.2 ст.318 ЦПК України зазначено, що до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

ОСОБА_1 у заяві зазначила, що встановлення факту необхідно їй для отримання грошового забезпечення після загибелі військовослужбовця її батька ОСОБА_2 .

Так, заявниками у справі про встановлення факту перебування на утриманні можуть звернутися: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). При цьому заява до суду подається за місцем проживання заявника відповідно до норм ч. 1 ст. 316 ЦПК України.

Тобто заінтересованими особами можуть бути особи, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги і для яких у зв`язку із встановленням факту перебування на утримані загиблого мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб.

Так, ч. 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Відповідно до пункту 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

За вимогами пункту 10 Порядку члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), певні документи.

У поданій заяві не вказано чи перебував загиблий ОСОБА_2 у шлюбі, чи є у нього батьки та інші діти, крім заявниці, чи перебувають на його утриманні, окрім заявниці, інші особи.

У разі ухвалення рішення на користь заявниці, воно може плинути на права та обов`язки осіб, яким здійснюється виплата грошового забезпечення.

Також частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником не сплачено судовий збір та не додано доказів на підтвердження звільнення від його сплати.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у чинній редакції визначено, що за подання заяви у справах окремого провадження фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Належним доказом про сплату судового збору є оригінал квитанції про його сплату.

Як убачається із заяви, вона подана у порядку окремого провадження, у зв`язку з чим за її подання до суду справляється судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Докази сплати заявником судового збору в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.185ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Без виправлення вказаних недоліків заява не може бути прийнята до провадження і підлягає залишенню без руху.

Запропонувати заявнику виправити вказані недоліки в строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання ним копії даної ухвали, в іншому випадку заява буде вважатися неподаною та повернута.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 294, 318 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник адвокат Ткаченко Юлія Олегівна, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Пенсійний фон України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки заяви у 5-ти денний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху шляхом усунення вищевказаних недоліків.

Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Суддя С.В. Клімова