Справа № 211/7276/24
Провадження № 2-о/211/27/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 лютого 2025 рокуДовгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Територіальна громада в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просив суд встановити, що він - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю не менше 5 років до відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , а саме з квітня 2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його близький товариш ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя, ОСОБА_2 був власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, на вказану нерухомість відкрилась спадщина.

На підставі ст.ст.1217,1222,1264 ЦК України, він є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім нього, інші спадкоємці за законом чи за заповітом, та/або які б мали право на обов`язкову частку у спадщині відсутні, З питання оформлення спадщини він звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу, Лосінця С.М. Нотаріусом мені було надано письмове роз`яснення в якому зазначено, що згідно п.п.4.4 п.4 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом від 22.02.2012 року, №296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 року за №282/20595, факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Таким чином, для оформлення моїх спадкових прав, як спадкоємця четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , йому необхідно надати нотаріусу рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Хоча родичами вони не були, однак між нами склались добрі дружні, тісні та фактично сімейні відносини.

Вони познайомились ще влітку 2016 року на подвір`ї багатоквартирного будинку, де він жив. Там вони збирались великою компанією з іншими чоловіками та грали в настільні ігри (доміно, карти, шахи). Вадим скаржився на те, що проживає сам, так як із дружиною вони розірвали шлюб декілька років назад. Він мав проблеми зі здоров`ям по лінії неврології ще з кінця вісімдесятих років минулого століття, внаслідок чого йому було присвоєно інвалідність ІІІ-ї групи встановленої безстроково Страждаючи від самотності у вересні 2016 року Вадим вступив в ряди ЗСУ та проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за контрактом та у період часу з 16.09.2016 року по 30.01.2016 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Під час проходження військової служби, внаслідок систематичних переохолоджень на війні, стан здоров`я ОСОБА_3 значно погіршився у нього діагностували: гострий бронхіт; гіпертонічну хворобу; варикозну хворобу правої нижньої кінцівки, набряково-індуративна форма з хронічною венозною недостатністю ІІІ ст. та інші хвороби.

Після проходження огляду ВЛК 26.01.2017 року ОСОБА_3 повернувся додому, так як за станом свого здоров`я, він більше не міг продовжувати проходження військової служби.

Увесь цей час вони підтримували зв`язок, регулярно дзвонили один одному, розмовляючи про життя та виявляли взаємну повагу та підтримку.

Повернувшись додому ОСОБА_3 потребував систематичного медичного обслуговування в різних закладах охорони здоров`я країни. Зі свого боку він надавав йому усіляку підтримку, як фізичного характеру, так і матеріального та морального. З квітня 2017 року вони фактично стали проживати разом та вести спільне домашнє господарство в його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується Актом, складеним сусідами, б/н від 12.11.2024 року.

За час спільного проживання, він опікувався другом, допомагав йому у побуті, організовував дозвілля, купував продукти харчування, предмети домашнього вжитку, ліки, допомагав здійснювати поточний ремонт квартири, в якій вони жили, спільно вели домашнє господарство, мали спільний грошовий бюджет, систематично супроводжував його у медичних закладах.

В останні роки свого життя ОСОБА_2 мав великі труднощі у питанні вільного переміщення, так як його кінцівки дуже набрякали та йому було важко взувати на них взуття. У зв`язку з такими обставинами всі питання по його забезпеченню продуктами харчування та ліками він взяв на себе.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , перебуваючи на стаціонарному лікуванні в КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР, помер. Він отримав лікарське свідоцтво про смерть №355 від 27.04.2023 року, на підставі якого в органах ДРАЦС ним було оформлено свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_3 від 27.04.2023 року.

Враховуючи, той факт, що станом на сьогоднішній день він не може здійснити своє право на спадкування майна без встановлення того, що він та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини, він змушений звернутись до суду із цією заявою та просить її задовольнити.

Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року прийнято заяву до розгляду відкрито провадження у справі та витребувано докази, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованих осіб.

В судове засідання заявник та заінтересована особа не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені.

Представник заявника адвокат Сагайдак Д.С. до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність заявника, на заявлених вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Представник виконкому Металургійної районної в місті ради до суду надав заяву про розгляд справи без участі їхнього представника за наявними в матеріалах справи документами.

Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

З матеріалів справи встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 ( а.с. 12).

За життя ОСОБА_2 на праві власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 13). За вказаною адресою, станом на 22.04.2023 рік зареєстрований був лише ОСОБА_2 .

З метою прийняття спадщини ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу ЛосінецьС.М., однак нотаріусом йому було роз`яснено що згідно п.п.4.4 п.4 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом від 22.02.2012 року, №296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 року за №282/20595, факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили ( а.с. 17).

За життя заповіт ОСОБА_2 не залишав. Спадкова справа після його смерті не заводилась.

Предметом позову є встановлення факту проживання позивача однією сім`єю із спадкодавцем з квітня 2017 року до його смерті.

Якщо вимога про встановлення факту проживання осіб однією сім`єю заявлена у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідні відносини є спадковими і до них слід застосовувати статтю 1264 ЦК України (постанова ВС від 18.09.2023 справа №582/18/21).

Згідно з ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків. Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Суд, оцінює критично відомості, які містяться в акту від 12 листопада 2024 року, щодо проживання однією сім`єю з квітня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ведення спільного господарства, підписаний ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки достовірних даних, що підтверджують проживання вказаних осіб не надано, такі особи у судовому засіданні щодо обставин та наявних у них відомостей, що стосуються справи, не опитані, а голова ОСББ може лише засвідчити дійсність підписів зазначених осіб, а не достовірність їх тверджень.

Наявність у позивача документів, пов`язаних із лікуванням та смертю ОСОБА_2 не можуть бути взятими до уваги, оскільки сама їх наявність не підтверджує факт, спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків з померлим така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.11.2019 року справа 202/5003/16-ц.

Більше того, сам факт надання допомоги іншій особі, яка є одинокою особою, не є безумовним підтвердженням наявності факту проживання однією сім`єю та не свідчить про наявність підстав для застосування статті 1264 ЦК України (постанова ВС від 07.04.2020, № 369/9334/16-ц).

Крім того, важливим є те, що суд звертає увагу позивача, що у разі доведення факту проживання однією особою із спадкодавцем, особа, яка прагне встановити цей факт і набути права спадкування, вона повинна зазначити, якими членами сім?ї їх слід розуміти (наприклад, чоловік і дружина, племінник і дядько, чи племінник і тітка, тощо). Позивач взагалі не зазначає якими, якимичлени сім?ї, був він та ОСОБА_2 .

Вирішуючи спір про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), суди мають враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків.

Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).

Намагання позивача довести тривалі добрі стосунки з померлим, його щире бажання допомогти і дбати, не свідчить саме про його проживання однією сім`єю. Проживання в одній квартирі, навіть на довготривалій основі, не є веденням особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків, тобто не є проживанням цих осіб однією сім`єю.

Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підсумовуючи суд вважає, що факт проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини не підтверджується, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяві ОСОБА_1 , заінтересована особа Територіальна громада в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н. О. Сарат