Справа № 950/3579/24
провадження №2/578/72/25

РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

20 лютого 2025 року селище Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» місцезнаходження юридичної особи: бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, м. Київ, 03126, код ЄДРПОУ 37616221 в особі представника Варшавського Костянтина Антоновича до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в сумі 42052,45 грн

установив:

24.12.2024 до Краснопільського районного суду Сумської області у порядку статті 32 Цивільного процесуального кодексу України надійшла справа № 950/3579/24 за позовом ТОВ «Свеа Фінанс» в особі представника Варшавського Костянтина Антоновича до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами у розмірі 42052,45 грн та судових витрат.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 24.09.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування №С-503-0. Також 06.12.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування №С-503-0. Кредитодавець виконав свої зобов`язання за договорами у повному обсязі, встановивши ліміт кредитної лінії для клієнта з відповідною відсотковою ставкою за користування коштами кредитної лінії. Натомість відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не у повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення заборгованості. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу, за яким ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржників АТ «Ідея Банк», в тому числі і до відповідача. Станом на дату подачі позову заборгованість відповідача за кредитними договорами склала 42052,45 грн.

Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 27.12.2024 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначено на 24.01.2025, у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання відкладалось до 20.02.2025.

Представник позивача в судове засідання не прибув, під час розгляду справи враховано, що у позові заявлено та окремо до позову додано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Крім того у позові висловлено згоду на заочний розгляд справи за наявності підстав.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації відповідача, які відповідно до приписів статті 128 ЦПК України вважається, що отримав.

Неявка сторін, належним чином повідомлених про дачу і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи факт повідомлення відповідача про розгляд справи, неподання ним відзиву на позов та його неприбуття у судове засідання, а також згоду позивача на заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення, у судовому засіданні 20.02.2025 постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до статей 280, 281 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.09.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування №С-503-0.

Відповідно до умов укладеного договору АТ «Ідея Банк» надав відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн (максимальний кредитний ліміт 200000 грн) з відсотковою ставкою 24% річних, а відповідач зобов`язувався отримати кредит та повернути його разом з процентами згідно з умовами цього договору.

Угода про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування №С-503-0 від 24.09.2019 підписана відповідачем власноруч.

Факт видачі кредиту за договором № С-503-0 від 24.09.2019, а також часткове погашення суми кредиту відповідачем підтверджується наявною у справі банківською випискою за період з 24.09.2019 по 25.07.2023.

06.12.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування №С-503-0.

Відповідно до умов укладеного договору АТ «Ідея Банк» надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн (максимальний кредитний ліміт 200000 грн) з відсотковою ставкою 48% річних, а відповідач зобов`язувався отримати кредит та повернути його разом з процентами згідно з умовами цього договору.

Факт видачі кредиту за договором № С-503-0 від 06.12.2019, а також часткове погашення суми кредиту відповідачем підтверджується наявною у справі банківською випискою за період з 06.12.2019 по 25.07.2023.

Але всупереч умовам кредитних договорів відповідач не здійснював своєчасних платежів у повному обсязі, чим суттєво порушив взяті за себе договірні зобов`язання.

25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (назву якого згідно рішення єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» № 1 від 25.03.2024 змінено на ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу №01.02-31/23, за умовами якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржників АТ «Ідея Банк», в тому числі і до відповідача.

Згідно доданих до справи розрахунків заборгованості станом на дату подачі позову заборгованість ОСОБА_1 перед кредитором склала 42052,45 грн.

Несвоєчасна сплата обумовлених кредитними договорами платежів порушує право позивача на отримання грошових коштів, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до частин першої і другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина перша статті 1048 ЦК України визначає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами першою та третьою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 вказаного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина перша статті 612 цього ж Кодексу передбачає, що б оржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1082 даного Кодексу боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Відтак навіть за умови, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги від позивача, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані у кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог статті 516 ЦК України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В силу зазначеного вище саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а також факт переходу до позивача права грошової вимоги до відповідача, а на відповідача - обов`язок довести належне виконання договірних зобов`язань чи спростувати розмір існуючої заборгованості у разі заперечення проти вимог позивача, або ж право визнати позовні вимоги повністю чи частково.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Позивачем у встановленому порядку доведено факт укладення кредитних договорів між АТ «Ідея Банк» та відповідачем, факт надання відповідачу кредитних коштів, також позивачем доведений той факт, що він у встановленому законом порядку набув право вимоги до відповідача за спірними кредитними договорами.

Доказів виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань у повному обсязі матеріали справи не містять, останній своїм правом на участь у судових засіданнях та на подання доказів на підтвердження своєї позиції не скористався.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про правомірність, обґрунтованість позовних вимог та про їх задоволення.

Щодо вирішення питання про судові витрати суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до положень статті 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 12, 76, 81, 141, 247, 265, 268, 273, 274, 279, 280-289, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 42052,45 грн задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» місцезнаходження юридичної особи: бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, м. Київ, 03126, , заборгованість за кредитними договорами №С-503-0 від 24.09.2019 та №С-503-0 від 06.12. 2019 у розмірі 42052,45 грн; 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати виконавчий лист після набрання рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» місцезнаходження юридичної особи: бульвар Вацлава Гавела, буд. 6, м. Київ, 03126, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Ю.О. Зеря