___________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/970/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

секретаря судового засідання Остапчук О.Є.

за участю:

представника позивачки - адвоката Івкової Л.В.,

представника відповідача в режимі відеоконференції - адвоката Мунька О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі судових засідань клопотання представника відповідача - адвоката Мунька О.М., заявлене у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з березня по жовтень 2024 року в розмірі 44 513,50 гривень та, за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з березня по жовтень 2024 року в розмірі 109 300,00 гривень та, за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з березня по жовтень 2024 року в розмірі 54 650,00 гривень.

07.02.2025 на електронну адресу Київського районного суду м. Одеси від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мунька О.М. надійшло клопотання про зупинення провадження по даній справі, посилаючись на те, що в провадженні Одеського апеляційного суду перебуває справа № 947/7516/23 про поділ спільного майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 . Справу до цього часу не вирішено. Однак, факти встановленні при розгляді справи № 947/7516/23 про поділ спільного майна впливають на встановлення істини по справі щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Представник відповідача стверджує, що ОСОБА_1 продала автомобіль марки LEXUS, модель СТ 200Н, 2016 року випуску, належний ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №5141/2023/3596319, своєму батькові за 400 000,00 грн та привласнила собі усі кошти, при цьому не відомо на які потреби ОСОБА_1 витратила вказані грошові кошти, але очевидно, що не на потреби сім`ї. Проте до цього часу половину вартості автомобілю у розмірі 200 000,00 гривень відповідачу не повернула. У разі ухвалення Одеським апеляційним судом рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу у сумі 200 000,00 гривень, ці кошти будуть повністю спрямовані на сплату аліментів, що значною мірою буде впливати на предмет спору у справі про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.Таким чином, враховуючи, що зазначені справи є взаємопов`язаними, та стягнення з ОСОБА_1 компенсації вартості автомобіля матиме безпосередній вплив на розгляд даної справи, а тому з метою повного та всебічного розгляду справи №947/40340/24, вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі до розгляду справи Одеським апеляційним судом справи № 947/7516/23 про поділ майна подружжя. Тому вважають, що факти встановлені при розгляді справи про поділ майна, мають вирішальне значення по справі про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

У судовому засіданні 12.02.2025 представник відповідача в режимі відеоконференції адвокат Мунька О.М. підтримав клопотання про зупинення провадження по справі, вказавши, що у разі задоволення апеляційної скарги та стягнення на користь відповідача грошових коштів у розмірі 200 000, грн, то ці кошти будуть повністю спрямовані на сплату аліментів, що буде впливати на предмет спору у вкзааній справі.

Сторона позивача просила суд відмовити у задоволенні даного клопотання як безпідставного та необгрунтованого, звернувши увагу на позицію Верховного Суду від 14.02.2022 № 357/10397/19, а також на те, що предметом спору у цій справі є стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів, розраховану станом на 30.11.2024, розмір якої у разі погашення відповідачем у майбутньому заборгованості зі сплати аліментів не зміниться.

Вислухавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факт), які є предметом судового розгляду.

Отже підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Представник відповідача просить суд зупинити провадження по даній справі до вирішення Одеським апеляційним судом справи № 947/7516/23 про поділ спільного майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 .

У постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 761/33089/20 (провадження № 61-18470св21) вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) зазначено, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Водночас необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Суд зазначає, що клопотання відповідача не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 947/7516/23 про поділ майна, так і щодо того, що зібрані у цій справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду та мають суттєве значення для вирішення цього спору.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Суд вважає, що стороною відповідача не доведено об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи про поділ майна подружжя між сторонами. Суд зазначає, що поділ майна подружжя може призвести до зміни майнового стану сторін, проте суд повинен враховувати обставини та майновий стан сторін який існував на момент подання даного позову та буде існувати на момент прийняття рішення.

На переконання суду, зупинення провадження в справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України порушуватиме право позивачки на розгляд її справи упродовж розумного строку, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із статтею 210 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, який із дня відкриття провадження у справі не може перевищувати 60 днів для підготовчого провадження і 30 днів для розгляду по суті. Розумність строків розгляду справи згідно статті 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявникау справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідллендер проти Франції»).

Ураховуючи викладені обставини, суд не вбачає правових підстав для зупинення провадження у справі, а тому у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст.251, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_1 - адвокату Мунька О.М. в задоволенні заяви про зупинення провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Заперечення на неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Суддя Ю. А. Скриль