ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 лютого 2025 року м. Фастів Київська область

Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Ковалевська Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Фастівської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шкварко Андрій Володимирович звернувся до суду з позовом до Фастівської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування.

Представник позивача просить винести рішення, яким встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , що відкрилася після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 , що відкрилася після смерті його дружини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4 , який фактично прийняв після смерті дружини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 30 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

З урахуванням вимог ст. 175-177 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Представник позивача визначає ціну позову 296 000,00гривень.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносини у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до частини шостої статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

У пунктах 15, 16 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» передбачено, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження № 12-18гс18).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №168/828/16-ц також зазначається, що за змістом статей 12, 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює оспорювання в судовому порядку такого звіту.

Тягар доказування вартості майна несуть позивачі.

До позовної заяви додано Висновок про вартість майна, в якому оцінка проведена станом на 01 березня 2023 року, при цьому до суду представник позивача звернувся в жовтні 2024 року.

Враховуючи викладене вище, даний витяг не є належним доказом підтвердження вартості спірного майна відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

А тому, позовна заява не містить актуальної ціни позову (дійсної вартості спірного майна) на час звернення до суду, при цьому така вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»

Також, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.26 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 №10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення, зокрема, було підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

З позовної заяви вбачається, що стороною позивача ставиться три позовні вимоги, дві з них не майнового характеру (встановлення факту) 1211,20 грн. та одна позовна вимога майнового характеру (визнання права власності) 1 відсоток від ціни позову.

Разом з тим, до позовної заяви додана фотокопія Платіжного доручення №X9H3-7ТАЗ-6122-2КЕ7 від 05.03.2024 на суму 3 633,60 грн., яке не може бути прийняте судом так як зарахування до Державного бюджету України, вказаної суми не надійшло.

Відтак, представнику позивача слід надати суду актуальну інформацію щодо вартості вказаної квартири, станом на момент звернення останнього до суду, зазначити ціну позову та привести у відповідність із ціною позову оплату судового збору.

Враховуючи викладене, представнику позивача необхідно усунути зазначені недоліки.

Відповідно до частини 11 статті 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до частини 13 статті 186 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фастівської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування - залишити без руху.

Надати представнику позивача строк для усунення недоліків терміном 5 (п`ять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Роз`яснити представнику позивача, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута представнику позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М.Ковалевська