Дата документу 26.02.2025
Справа № 334/1543/25
Провадження № 2-о/334/113/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

26 лютого 2025 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши заву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2025 року засобами системи «Електронний суд», до суду звернулася ОСОБА_1 з заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю за необхідне залишити заяву без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Так, заявниця звернулась до суду в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

У своїй заяві, як на підставу для її розгляду в порядку окремого провадження, заявник посилається на положення ст. 109 Сімейного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 зазначеної статті подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу.

При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Натомість, до заяви не додано письмового договору, як того вимагають положення ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України.

Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Окремо слід звернути увагу на те, що на відміну від позову про розірвання шлюбу, який може бути пред`явленим одним із подружжя, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу подається до суду за підписами сторін (подружжя), а не одним з подружжя. Дана заява подана одним із подружжя - заявником ОСОБА_1 , що не може вважатись спільною заявою подружжя на розірвання шлюбу.

Таким чином, заявнику у заяві необхідно зазначити ще одного з подружжя у якості заявника, який повинен підписати заяву особисто, та в якості заінтересованої особи вказати відповідний Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, вказавши адресу місця знаходження, поштовий індекс, номери засобів зв`язку та ідентифікаційний номер ЄДРПОУ.

Крім того, відповідно до ст. 109 СК України: подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Матеріали заяви таких відомостей також не містять.

Отже, заявнику необхідно усунути недоліки заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначається строк усунення недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя необхідно залишити без руху, надати заявнику строк для виправлення недоліків.

Керуючись ст. 185, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені в ухвалі суду недоліки у 10-деннний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Козлова Н. Ю.