Справа № 307/1869/24
Провадження № 6/307/6/25
У Х В А Л А

19 лютого 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Ком`яті Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів подання державного виконавця Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про затвердження мирової угоди, укладеної між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження №76923211,

В С Т А Н О В И В:

Держаний виконавець Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся до суду з поданням про затвердження мирової угоди, укладеної між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження №76923211. В поданні зазначив, що на виконанні у Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження №76923211 з примусового виконання виконавчого листа, виданого в цивільній справі за №307/1869/24 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 4536000 (чотири мільйони п`ятсот тридцять шість тисяч) гривень 00 копійокзаборгованості за договором позики від 9 листопада 2021 року за №б/н, 15140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок ) гривень 00 копійок сплаченого судового збору. В межах вказаного виконавчого провадження сторонами подано державному виконавцю мирову угоду.

Просить суд затвердити мирову угоду від 03 лютого 2025 року, укладеної між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 , в межах виконавчого провадження №76923211.

Державний виконавець Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзябко С.І. в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Стягувач ОСОБА_1 та боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд подання про затвердження мирової угоди у їх відсутності, що не є перешкодою для розгляду подання в їх відсутності.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши державного виконавця, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 серпня 2024 року в цивільній справі №307/1869/24 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 4536000 (чотири мільйони п`ятсот тридцять шість тисяч) гривень 00 копійокзаборгованості за договором позики від 9 листопада 2021 року за №б/н, 15140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок ) гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

На підставі вказаного рішення суду Тячівським районним судом Закарпатської області 24 жовтня 2024 року було виданий виконавчий лист, який на даний час виконується Тячівським відділом державної виконавчої служби у Тячівському району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в межах виконавчого провадження №76923211 та в якому державному виконавцю було подано мирову угоду від 03 лютого 2025 року, укладену між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 .

За умовами вказаної угоди сторони підтверджують, що станом на дату укладення цієї Мирової угоди у боржника наявна заборгованість перед стягувачем в розмірі 536 000 гривень 00 копійок. Сторони досягли згоди, що боржник набув на підставі оплатного правочину та є власником наступних об?єктів нерухомості: земельної ділянки за кадастровим номером :65:001:0127, площею 0,5525 га, що відведена для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в ДРРП: 101, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку набуто боржником, в порядку статей 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України, згідно договору купівлі-продажу від 12.03.2024 року, що посвідчений ПН УМНО Деяк К.К. за реєстровим номером 350; розташованої по земельній ділянці за кадастровим номером :65:001:0127, площею 0,5525 га будівлі (споруди) - склад-гараж, загальною площею 520,60 кв.м., реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в ДРРП: 100, поштова адреса: АДРЕСА_1 , право власності на яку набуто боржником згідно договору купівлі-продажу від 12.03.2024 року, що посвідчений ПН УМНО Деяк К.К. за реєстровим номером 350; земельної ділянки за кадастровим номером :65:001:0128. площею 0,4847 та, що відведена для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в ДРРП: 101, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку набуто боржником, в порядку статей 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України, згідно договору купівлі-продажу від 12.03.2024 року, що посвідчений ПН УМНО Деяк К.К. за реєстровим номером 351; розташованої по земельній ділянці за кадастровим номером :65:001:0128, площею 0,4847 га будівлі (споруди) - столярна-майстерня, загальною площею 120,90 кв.м., реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в ДРРП: 100, поштова адреса: АДРЕСА_1 . право власності на яку набуто боржником, згідно договору купівлі-продажу від 12.03.2024 року, що посвідчений ПН УМНО Деяк К.К. за реєстровим номером 351; земельної ділянки за кадастровим номером :65:001:0126, площею 1,1947 га, що відведена для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в ДРРП: 101, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності па яку набуто Боржником, в порядку статей 120 Земельного кодексу України та стати 377 Цивільного кодексу України, згідно договору купівлі-продажу від 12.03.2024 року, що посвідчений ПН УМНО Деяк К.К. за реєстровим номером 349: розташованої по земельній :65:001:0126, площею 1,1947 га будівлі (споруди) - склад-гараж, загальною 394,10 кв.м., реєстраційний номер об?єкта 100. поштова адреса: АДРЕСА_1 , право власності на яку набуто боржником, згідно договору купівлі-продажу від 12.03.2024 року, що посвідчений ПН УМНО Деяк К.К. за реєстровим номером 349. Сторони досягли згоди, що в рахунок погашення заборгованості, що наведена в пункті 1 цієї Мирової угоди, стягувач набуває право приватної власності на належні боржнику земельні ділянки та об?єкти нерухомого майна (будівлі/споруди), що вказані в пункті 2 цієї Мирової угоди, а боржник втрачає право власності на таке майно (таке право власності в нього припиняється). Сторони погоджуються, що передача земельних ділянок та об?єктів нерухомого майна (будівель/споруд), здійснюється між сторонами в порядку примусового виконання виконавчого листа Тячівського районного суду Закарпатської області по справі №307/1869/24, а саме: в межах виконавчого провадження №76923211. Беручи до уваги пункти 1-3 цієї Мирової угоди, сторони підтверджують, що до її укладення стягувач передав, а боржник прийняв суму грошових коштів в розмірі 4200000 (чотири мільйони двісті тисяч) гривень 00 копійок, а саме в рахунок різниці між ринкової вартістю земельних ділянок та нерухомого майна (будівель/споруд), зазначених в пункті 2 цієї Мирової угоди та розміром грошових зобов?язань боржника перед стягувачем, згідно пункту І цієї Мирової угоди, за результатами чого в Сторін відсутні одна до одної будь-які претензії чи зауваження майнового чи немайнового характеру. Сторони засвідчують, що 4736000 (чотири мільйони сімсот тридцять шість тисяч) гривень 00 копійок є дійсною ринковою вартістю таких земельних ділянок та нерухомого майна (будівель/споруд), згідно пункту 2 цієї Мирової угоди. Укладенням цієї Мирової угоди сторони підтверджують, що вони дійшли повної та безумовної згоди щодо остаточного врегулювання майнових претензій за рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області по справі №307/1869/24. У разі належного виконання боржником пункту 4 цієї Мирової угоди, здійснення жодних додаткових нарахувань на суму боргу не допускається. Сторони гарантують, що після належного виконання усіх умов цієї Мирової угоди вони не матимуть і не заявлятимуть жодних претензій один до одного з приводу невиконання чи неналежного виконання рішення Тячівського районного суду Закарпатської області по справі №307/1869/24. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї Мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких претензій у даному цивільному спорі та не матимуть таких претензій у майбутньому. Наслідком затвердження судом цієї Мирової угоди має бути закінчення виконавчого провадження №76923211, відкритого за виконавчим листом Тячівського районного суду Закарпатської області по справі №307/1869/24.

Частиною 2 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст. 434 ЦПК України, мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала. Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених ст. 207 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених ст. 206 цього Кодексу.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

Згідно зі ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Отже, виходячи зі змісту ст. 207 ЦПК України, укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов`язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається і затверджується судом у відповідності до вимог не лише цивільного процесуального права, а й з урахуванням цивільного права.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності спорів з приводу її змісту під час виконання. Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Отже, вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд має врахувати, що умови мирової угоди не можуть суперечити закону, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із таким затвердженням.

Метою мирової угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін і предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Мирова угода є різновидом зобов`язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 01.08.2018 року у справі №760/15287/15-ц та у постанові від 30.05.2018 року у справі №759/4103/16-ц.

При вирішенні питання щодо затвердження мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов`язок перевірити, чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб.

Як роз`яснено Верховним Судом від 11 серпня 2023 року у справі № 761/9347/21 (провадження № 61-452св23) при визнанні мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов`язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

В ухвалі Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 592/2651/20 (провадження № 61-15461св2) Верховним Судом вказано, що обов`язковою умовою затвердження мирової угоди, укладеної між сторонами, в тому числі з виходом за межі предмета спору, є та умова, що така мирова угода не повинна порушувати прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд відмовляє у затвердженні мирової угоди, якщо її умови стосуються прав та обов`язків сторін, які не входять до предмету позову, а також, якщо умови мирової угоди суперечать закону.

Набуття права власності на нерухоме майно законодавчо визначене та врегульоване. За загальним правилом право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів (частина1 статті 328 ЦК України)

Перехід права власності на нерухоме майно під час виконавчого провадження урегульоване положеннями Розділу VII Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається зі змісту мирової угоди, сторони у справі, шляхом укладення цієї угоди мають намір відчужити належне боржнику ОСОБА_2 нерухоме майно на користь стягувача ОСОБА_1 . Тобто, умови мирової угоди є вимогою про перехід права власності на нерухоме майно, тоді як предметом спору, за яким укладена мирова угода, є стягнення боргу за договором позики.

Враховуючи, що сторонами виконавчого провадження не було надано суду беззаперечних доказів відсутності прав третіх осіб на нерухоме майно, яке є предметом мирової угоди, наявності обтяжень на вказане нерухоме майно, правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із стягненням боргу, при цьому питання щодо визнання права власності на нерухоме майно не було предметом розгляду справи судом, суд вважає, що не має правових підстав для затвердження мирової угоди, а тому в задоволенні подання державного виконавця Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про затвердження мирової угоди, укладеної між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження №76923211 слід відмовити.

Керуючись ст. 258-261, 434 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про затвердження мирової угоди, укладеної між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження №76923211, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 21 лютого 2025 року.

Головуючий В.І.Бобрушко