Провадження 2/635/1013/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року смт.Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Лук`яненко С.А.,

секретар судового засідання Пальчук Е.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовом до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якому просила зняти арешт та заборону відчуження майна, належного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.07.2011 року відділом державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області у ВП №27632811, реєстраційний номер обтяження 113996191.

На обґрунтування позову вона зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 і після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Вона, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину після смерті батька і звернулась до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав. Але нотаріусом було встановлено, що на усе майно, що належало спадкодавцю, 18.07.2011 року постановою державного виконавця ВДВС Харківського РУЮ Харківської області накладений арешт та оголошено заборону на його відчуження в рамках виконавчого провадження №27632811, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. З листа Харківського відділу ДВС їй стало відомо, що по виконавчому провадженню №27632811 винесено постанову від 19.12.2013 року про проведення виконавчої дії - відмову п.8 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження закрите та знищене.

Позивач зазначає, що обтяження позбавляє її як спадкоємця після смерті батька безперешкодно оформити прийняту нею спадщину в загальному порядку, у зв`язку із чим вона вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2023 року було відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.08.2024 року за клопотанням позивача, до участі у справі у якості співвідповідача залучено АТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.12.2024 року було закрите підготовче провадження, призначене судове засідання.

Від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшли пояснення, в яких він зазначив, що АТ КБ «ПриватБанк» не є належним відповідачем, оскільки як на момент подачі позову, так і на теперішній час, наявності обставин, які б свідчили про порушення прав позивача з боку АТ КБ «ПриватБанк», позивачем не обґрунтовано. А тому у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд повинен відмовити у позові до такого відповідача. Крім того, у разі незгоди позивача з рішенням (постановою) державного виконавця про арешт майна та оголошення заборони його відчуження він має звернутись зі скаргою до суду, який видав виконавчий документ у порядку, передбаченому законом. Також зміст наданих до матеріалів документів, не доводить існування цього обтяження на теперішній час, позивачем не наведено підстав для зняття арешту майна з майна, які передбачені ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження». Зняття арешту у даних правовідносинах є прерогативою державного виконавця, а у випадку бездіяльності державного виконавця сторони не позбавлені права звернутись із скаргою на його дії та/або бездіяльність в порядку розділу Х ЗУ «Про виконавче провадження» та розділу VII ЦПК України, або з відповідним позовом до суду.

В судове засідання позивач не з`явилась, просила провести розгляд справи за її відсутності у зв`язку із проходженням військової служби, позовні вимоги підтримала.

Представник Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, правом на надання відзиву не скористався.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не прибув, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

У відповідності до ст.247 ЦПК України якщо розгляд справи відбувається без участі осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Елітне Харківського району Харківської області помер ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 і після його смерті Харківською державною нотаріальною конторою Харківської області заведена спадкова справа №854/2021. Спадкоємицею померлого за законом є його донька ОСОБА_1 , яка у встановлений законом строк прийняла спадщину.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 18.07.2011 за №11396191 реєстратором Харківської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстроване обтяження на все майно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , код: АДРЕСА_1 . Вказаний арешт накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №27632811, 15.07.2011, державний виконавець ВДВС Харківського РУЮ Харківської області Гончаренко О.А.

Як вбачається із інформації, наданої Харківським відділом ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01.11.2023 за №71234, перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження, яка забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу, було встановлено, що у провадженні державного виконавця Харківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області знаходилось виконавче провадження № 27632811 з примусового виконання судового наказу від 06.02.2009 по справі №2-н-127, виданого Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу у загальному розмірі 2685,64 грн. 19.12.2013 по даному виконавчому проваджені проведена виконавча дія - відмова на підставі п. 8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» №606-14 ( в редакції, що діяла на момент винесення постанови). Надати іншу інформацію про виконавче провадження №27632811 та розглянути питання щодо зняття арешту з майна не вбачається можливим, так як матеріали вищевказаного провадження було знищено.

За змістом ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Підпунктами 4.15. та 4.18. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за №296/5 від 22.02.2012, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Ураховуючи, що державним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав наявності заборони відчуження на спадкове майно, позивач набув право звернення до суду з позовом, як спадкоємець померлого власника арештованого майна.

З аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту вбачається, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15 березня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Згідно з ст. 59 зазначеного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, позов про зняття арешту з майна боржника може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем на нерухоме майно, на яке накладено арешт.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

При цьому суд враховує, що скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час якого накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Отже державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку.

Отже, наявність накладеного обтяження порушує права позивача на вступ у спадщину, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.

Арешт на спадкове майно було накладено органом виконавчої служби у 2011 році, на даний час виконавчі провадження завершені, однак, арешт, накладений на майно боржника, знято не було.

На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) майна перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті її батька.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 264, 268, 265, 212 -218, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження з майна, належного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.07.2011 року відділом державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області у ВП №27632811, реєстраційний номер обтяження 113996191.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач- Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків) (, м.Харків, вул.Космічна,21-А);

Відповідач- Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (, м.Київ, вул.Грушевського,1-Д).

Суддя С.А.Лук`яненко