Справа № 539/5141/24
Провадження № 2/539/165/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Просіної Я.В.,

за участі секретаря судового засідання Левченко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Лубенської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи Державний нотаріус Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Ганна Костянтинівна, Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування, представник позивача адвокат Садовий Віктор Володимирович,

установив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.06.1963 року вона, зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 , про що відділом ДРАЦС по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області було складено відповідний актовий запис №146. Перебуваючи у шлюбі подружжя отримало у власність однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в м.Лубни Полтавської області. Право власності на неї було оформлено на чоловіка ОСОБА_3 та сина ОСОБА_2 , вид власності спільна сумісна. Квартира перебувала на земельній ділянці з віднесенням до категорії земель житлової та громадської забудови. Ніяких домовленостей у чоловіка та сина про нерівність часток не було. Отже, після отримання у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належало по 1/2 частині квартири за АДРЕСА_2 , кожному.

В зазначеній квартирі зареєстрованими були позивач - ОСОБА_1 та її чоловік - ОСОБА_3 відповідно домової книги.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер за місцем проживання. Син ОСОБА_2 на той час із своєю сім`єю проживав в с.Тишки Лубенського району Полтавської області.

13.05.2019 року позивач звернулась до Другої Лубенської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , згідно якої була відкрита спадкова справа за №139/2019. 29.10.2024 року позивач звернулась до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на частину квартири, яка на праві спільної сумісної власності належала померлому ОСОБА_3 , проте позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно не вказані частки, які належать власникам. Нотаріусом було винесено 29.10.2024 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій на користь позивача з рекомендацією звернутися до суду для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В 2016 році АДРЕСА_3 було перейменовано на АДРЕСА_4 .

У зв`язку з цим з метою встановлення часток спадкової квартири та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом позивач змушена звернутися з позовом до суду.

Ухвалою суду від 06.12.2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

17.12.2024 року на виконання ухвали суду від 06.12.2024 року позивач подала до суду уточнену позовну заяву разом з додатками.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі та без участі позивача. Позов підтримує та просить його задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає, проти його задоволення не заперечує.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Лубенської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти позовної заяви не заперечує.

Представник третьої особи Державного нотаріуса Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К. в підготовче судове засідання не з`явилася, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. Просить винести рішення на розсуд суду.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд вивчивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 21.12.2023 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 15.06.1963 року уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №146 (а.с.7).

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 19.12.2019 у справі № 916/1041/17 не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.12.2015 року та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.12.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить однокімнатна квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 (а.с.11-12).

Відповідно до копії технічного паспорта, виданого КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентарізації» від 16.12.2015 року до складу домоволодіння житлового будинку в АДРЕСА_3 , входять: житловий будинок «А-1», прибудови «а, а1, а2, а4, а5», сарай «Д», погріб «Е», гараж «И», сарай «К», погріб «Л», убиральня «Н», літня кухня «д2», огорожа №1,2, вигрібна яма №3, вигрібна яма №4 (а.с.13-14).

Згідно з копією Додатка №5 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1275, варіант №3 розподілу квартири АДРЕСА_2 квартира АДРЕСА_5 , пропонується виділити ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с.16).

Відповідно до копії Будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у буд. АДРЕСА_6 , у вищевказані квартирі прописані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знятий з реєстрації місця проживання 15.01.2019 року (а.с.18-19).

Відповідно до звіту №271Т від 12.12.2024 року про оцінку вартості об`єкту нерухомості однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість однокімнатної квартири становить 221069,00 грн (а.с.39).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.12.2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 позивач 13.05.2019 року звернулась до Другої Лубенської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , згідно якої була відкрита спадкова справа за №139/2019, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56126641 від 13.05.2019, відповідно до якого Другою лубенською державною нотаріальною конторою 13.05.2019 року було проведено реєстрацію спадкової справи №139/2019 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20).

Проте, 29.10.2024 року державним нотаріусом Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К.. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої ОСОБА_3 помер не реалізувавши своє право на виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності та не здійснили поділ квартири, що перебуває у спільній сумісній власності. Тому, оскільки договір між співвласниками про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності не укладався, то вважати частки визначеними не вбачається за можливе. Визначити, який саме розмір частки квартири, що успадковується не можливо (а.с.21).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вище викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження при розгляді справи судом, суд доходить висновку, що позов про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування підлягає задоволенню, оскільки існують перешкоди у вирішення особистих майнових прав позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2-7, 9-13, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належало по 1/2 частині квартири за АДРЕСА_5 , сарай 7/100 частини Д, гараж И, убиральня 1/18 частина Н, яма вигрібна 1/2 частина - АДРЕСА_2 , кожному, після набуття ними її у власність 25 грудня 2015 року.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на спадщину за законом у вигляді 1/2 частини квартир з господарськими будівлями та спорудами, а саме: квартира загальною площею 27,1 кв.м., житлової площі 16,4 кв.м А-1, погріб під частиною будівлі Л, сарай 7/100 частини Д, гараж И, убиральня 1/18 частина Н, яма вигрібна 1/2 частина - №4, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що відкрилася після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.В.Просіна