справа № 619/6433/24
провадження № 2/619/133/25
Рішення

іменем України

03 лютого 2025 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 619/6433/24,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

вимоги позивача: про зменшення розміру аліментів,

представник позивача: ОСОБА_3

представник відповідачки: Мироненко С.М.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 16.08.2024 звернувся до суду з позовом, у якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2011 на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повнолітнього віку, з 1/4 до 1/8 частину усіх видів доходу. У обґрунтування позову зазначено, що аліменти він сплачував регулярно. Проте, у його житті відбулися значні зміни: 22.04.2014 він одружився і у нього ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 . 07.04.2023 він визнав батьківство щодо малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він є військовослужбовцем та у 2022 році він отримав бойову травму, у зв`язку з чим тривалий час проходить лікування. Реабілітація та постійне лікування потребує знаяних витрат.

Від представника відповідачки адвоката Мироненко С.М. надійшов відзив, у якому просить від мовити у позові, посилаючись на те, що син ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто 10 років тому, але до цього часу позивач не звертався з вимогою про зменшення аліментів. Батьківство щодо другої дитини Арсенія, мало місце виключно через введення на території України воєнного стану, за 11 років до цього нічого не заважало визнати батьківство. Отже останні 10 років позивач утримує свою сім`ю. Позивачем не підтверджено зміну майнового стану у гіршу сторону. Надана медична документація не містить відомостей про розмір витрат на лікування. Позивач має заборгованість станом на 01.11.2024 у сумі 253604,60 грн, що свідчить про ігнорування свого обов`язку по сплаті аліментів. Син зараз навчається на 1 курсі Полтавського фахового коледжу транспортного будівництва, що потребує додаткових витрат на навчання та ін..

Позивачем надана відповідь на відзив, за змістом якої у 2014 році він добровільно вступив у склад 5-го окремого БДУК «Правий сектор» та брав участь у бойових діях в зоні АТО. Після отримання бойової травми з 2023 року він змушений постійно лікуватися, переніс безліч операцій, що потребує значних додаткових витрат. Крім того, він несе витрати по сплаті житлово0комунальних послуг. Аліменти він сплачував регулярно, поки не виникнули обставини, які унеможливили сплату аліментів, що призвело до накопичення боргу. Судові витрати відповідачки вважає занадто завищеними.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 19.08.2024 судом направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідача та 23.08.2024 до суду надійшла відповідь.

Ухвалою суду від 27.08.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.10.2024, яке відкладено на 18.11.2024 у зв`язку неявкою відповідачки.

Ухвалою суду від 18.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті цивільну справу на 18.12.2024, яке відкладено на 03.02.2025 за клопотанням представника відповідачки.

Позивач та представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач та представник у судове засідання не з`явилися повторно. Від представника в системі «Електронний суд» надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою відповідачки та перебуванням у щорічній відспустці представника.

Як передбачено п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Так, дослідивши матеріали справи суд зазначає, що підстави для повторного відкладення розгляду справи відсутні, оскільки судове засідання 18.12.2024 вже було відкладено за клопотанням відповідачки у зв`язку з хворобою дитини, проте належних доказів суду надано не було.

За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Проте суд враховує, що відповідачкою надано відзив до суду, тому підстави для ухвалення заочного рішення відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розгляд справи без участі відповідчки та її представника на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Рішенням Дергачівського районного Харківської області від 28.07.2011 стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2011 і до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с. 8).

ОСОБА_1 22 квітня 2014 року зареєстрував шлюб зі ОСОБА_8 , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача народився син ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10).

Крім того, позивач має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про народження та Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану ( а.с. 11-13).

ОСОБА_1 проходить військову службу у ЗСУ з 03.2022 та отримав травму, пов`язану з проходженням військової служби, яка кваліфікується як тяжка (а.с. 17).

Відповідачка уклала шлюб 16.11.2022 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_10 » ( а.с. 67).

У зв`язку з отриманою травмою позивач проходить лікування, що підтверджується наданою медичною документацією.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748св23).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки після стягнення аліментів на користь відповідачки він одружився, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також змінився матеріальний стан внаслідок отриманої тяжкої травми, що потребує додаткових витрат на лікування.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані позивачем докази суд дійшов висновку про те, що після визначення судовим рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.07.2011 розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сімейний стан та матеріальне становище позивача змінилися, що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів. У зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та розмір стягуваних аліментів підлягає з меншенню з 1/4 до 1/6 частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задовольняються частково (50%), то судові витрати підлягають стягненню з відповідачки пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Дергачівського районного Харківської області від 28.07.2011 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 04.02.2025.

Суддя І. М. Нечипоренко