Провадження№ 2/521/915/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Ганошенка С.А.,

за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «СКАЙЛЕКС» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.07.2024 року звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення м атеріальної шкоди з ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 89 624,00 грн. та судового збору по справі у розмірі 3028,00 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.07.2024 року цивільна справа передана за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси до відкриття провадження у справі, надійшла до суду 08.08.2024 року та згідно протоколу автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Малиновського районного суду м. Одеси Ганошенку С.А. - 09.08.2024.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в липні 2021 р. в м. Одесі відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). Водій, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «KIA Optima», д/н НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai», д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 та який належить ТОВ «Свята Катерина-Одеса», внаслідок чого автомобіль останнього одержав механічні пошкодження. 07.10.2021 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 31.01.1980 р., було визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

На момент ДТП автомобіль «Hyundai», д/н НОМЕР_2 , був застрахований у ПрАТ СК «Теком» згідно Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 296-20 Д/Т/АТ від 08.09.2020 р. (далі Договір страхування). Керуючись Договором страхування, відповідно до страхового акту № 4882 від 03.08.2021 року, рахунку ФОП ОСОБА_3 №ИС-00000608 від 16.07.2021 р., висновку експерта № 7111, складеного 31.07.2021 року, ПрАТ СК «Теком» було виплачено за заявою Страхувальника на СТО суму страхового відшкодування у розмірі 89 624,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Таким чином, фактичними витратами по Договору страхування та реальними збитками є сума у розмірі 89 624,00 грн. Відповідно до виписки з бази МТСБУ, станом на дату події ДТП чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений на автомобіль «KIA Optima», д/н НОМЕР_1 , не виявлено. Таким чином, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 станом на дату ДТП застрахована не була, ПрАТ СК «Теком» після виплати грошових коштів має право зворотної вимоги в межах фактичних затрат до відповідача. У зв`язку з чим, 11.01.2021 року ПрАТ СК «Теком» звернулося до відповідача з претензією № 006/22 щодо відшкодування позивачу суми виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації. Однак, ПрАТ СК «Теком» від відповідача не отримало виплати страхового відшкодування. Втім, 04.04.2023 року між ПрАТ СК «Теком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Скайлекс» (далі - ТОВ «ЮК «Скайлекс»), укладено Договір відступлення прав вимоги № 101 (далі - Договір), відповідно до умов якого, ТОВ «ЮК «Скайлекс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по страховому акту № 4882 від 03.08.2021 року, тобто має право зворотної вимоги в межах фактичних затрат до ОСОБА_1 . Згідно п. 4.2. Договору всі права кредитора у відношенні до «Боржників», що належали до цього «Первісному кредитору», а саме «право вимоги страхового відшкодування» виникає у «Нового кредитора» з моменту підписання Акту прийому-передачі, який представниками сторін підписано 06.04.2023 року. У зв`язку з чим, 30.05.2024 року ТОВ «ЮК «Скайлекс» на адресу відповідача було направлено претензію вих. № 033/24. Втім, станом на теперішній час, ні відповіді, ні виплати страхового відшкодування ТОВ «ЮК «Скайлекс» від відповідача не отримало, що і стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 12.08.2024 року було відкрито в загальному позовному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

02.10.2024 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Миколюка А.П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не визнає позов з підстав викладених в ньому, сума ремонту у розмірі 89 624,00 грн. не пов`язана із шкодою, завданою ДТП, тобто не можливо на теперішній час, з`ясувати, а позивач повинен довести, що замінені деталі дійсно пошкоджені в ДТП, яке відбулось 09.07.2021 року. Вважає, що вимога до відповідача про відшкодування суми відновлювального ремонту, є зловживанням з боку позивача з метою отримання безпідставної вигоди та збагаченням за рахунок відповідача. Обставини, за яких сталось ДТП за участю відповідача доказуванню не підлягають. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. «обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників». Тобто виходячи із суті такого страхування. Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - «заподіювана» шкоди. Щодо стягнення моральної шкоди вважає, що позивач не навів обґрунтування позовних вимог немайнового характеру, не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому шкоди та її розміру. (а.с. 63-65).

07.10.2024 року через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що твердження, викладені у відзиві на позовну заяву, є помилковими, необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства з наступних підстав. Щодо твердження відповідача про те, що сума ремонту у розмірі 89624,00 грн. не пов`язана з шкодою, завданою ДТП, повідомляють наступне. Як вбачається з п.п. 13.2.4, 13.2.6 п. 13.2 ч. 2 Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 296-20 Д/Т/АТ від 08.09.2020 р. Страхувальником при настанні події, що може бути визнана страховим випадком, в тому числі повинен бути наданий Страхувальником по Договору страхування і було зроблено, надано ПрАТ СК «Теком» як Страховику вказані вище документи. Так, як підтверджується матеріалами справи, виплата страхового відшкодування була здійснена на підставі рахунку ФОП ОСОБА_3 №ИС-00000608 від 16.07.2021 р. З метою визначення пошкоджень, які були отримані застрахованим ТЗ в ДТП 09.07.2021 року, Страхувальником було надано Страховику документи компетентних органів поліції, складені на відповідача. Також, те, що замінені деталі були пошкоджені саме внаслідок ДТП, яке відбулося 09.07.2021 року підтверджується Висновком експерта №7111 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіль «Hyundai I-20», р/н НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, яка сталася 09.07.2021 року, складеного судовим експертом Федотовим Федором Васильовичем 31.07.2021 року. Норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, правовою позицією Великої Палати Верховного суду, висловленій у постанові від 04.07.2018 р. у справі № 755/18006/15-ц, на які у відзиві посилається відповідач, стосуються визначення страхового відшкодування страховими компаніями, в яких застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи. Тобто, якби цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була б застрахована, то саме страхова компанія мала б виплатити страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, а різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням, оплачувала б винна у ДТП особа. Однак, відповідно до Виписки з бази МТСБУ, станом на дату ДТП чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений на автомобіль «KIA Optima», д/н НОМЕР_1 , не виявлено. З підстав того, що цивільна-правова відповідальність ОСОБА_1 станом на дату ДТП застрахована не була, ПрАТ СК «Теком» після виплати грошових коштів має право зворотної вимоги в межах фактичних затрат до Відповідача. Втім, 04.04.2023 року між ПрАТ СК «Теком» та ТОВ «ЮК «Скайлекс», укладено Договір відступлення прав вимоги № 101, відповідно до умов якого, ТОВ «ЮК «Скайлекс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по страховому акту № 4882 від 03.08.2021 року, тобто має право зворотної вимоги в межах фактичних затрат до ОСОБА_1 . Щодо твердження відповідача, що стосується заявленої позивачем моральної шкоди, ТОВ «ЮК «Скайлекс» не було заявлено стягнення позовних вимог немайнового характеру (а.с. 72-77).

Ухвалою суду від 24.10.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання 11.02.2025 року сторони не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. В матеріалах справи наявні заяви від сторін про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.07.2021 року о 12:40 год ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «KIA Optima», д/н НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai», д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 та який належить ТОВ «Свята Катерина-Одеса», внаслідок чого автомобіль останнього одержав механічні пошкодження.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.10.2021 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України (справа № 521/11286/21) (а.с. 15).

Стаття 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 Цивільного кодексу України передбачають, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частина друга статті 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1188 ЦК України зазначає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частині залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.1 4.2 ст.22. Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як передбачено ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільна-правова відповідальність, на момент ДТП автомобіль «Hyundai», д/н НОМЕР_2 , був застрахований у ПрАТ СК «Теком» згідно Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 296-20 Д/Т/АТ від 08.09.2020 р. (а.с. 27-31).

Відповідно до Договору страхування, відповідно до страхового акту № 4882 від 03.08.2021 року, рахунку ФОП ОСОБА_3 № ИС-00000608 від 16.07.2021 р., висновку експерта № 7111, складеного 31.07.2021 року (а.с. 33-34), ПрАТ СК «Теком» було сплачено за заявою Страхувальника на СТО суму страхового відшкодування у розмірі 89 624,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 3168 від 10.08.2021 року(а.с. 11, 13, 16, 17-20).

Відповідно до Виписки з бази МТСБУ, станом на дату ДТП чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений на автомобіль «KIA Optima», д/н НОМЕР_1 , не виявлено (а.с. 18).

Власником автомобілю «Hyundai», д/н НОМЕР_2 є ТОВ «Свята Катерина-Одеса», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 (а.с. 20а)

11.01.2021 року ПрАТ СК «Теком» звернулося до відповідача з претензією № 006/22 щодо відшкодування позивачу суми виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації. Однак, ПрАТ СК «Теком» від відповідача не отримало виплати страхового відшкодування (а.с. 23-24)

04.04.2023 року між ПрАТ СК «Теком» та ТОВ «ЮК «Скайлекс», укладено Договір відступлення прав вимоги №101, відповідно до умов якого, ТОВ «ЮК «Скайлекс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по страховому акту № 4882 від 03.08.2021 року, тобто має право зворотної вимоги в межах фактичних затрат до ОСОБА_1 (а.с. 21-22).

Згідно п. 4.2. Договору всі права кредитора у відношенні до «Боржників», що належали до цього «Первісному кредитору», а саме «право вимоги страхового відшкодування» виникає у «Нового кредитора» з моменту підписання Акту прийому-передачі, який представниками сторін підписано 06.04.2023 року.

30.05.2024 року ТОВ «ЮК «Скайлекс» на адресу відповідача було направлено претензію вих. № 033/24. Втім, станом на теперішній час, ні відповіді, ні виплати страхового відшкодування ТОВ «ЮК «Скайлекс» від відповідача не отримало (а.с.25-26).

Так, Верховний суд у постанові від 12.03.2018 року по справі № 910/5001/17 дійшов до висновку, що для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності відшкодовує не повну вартість складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічну правову позицію зазначив Верховний суд у постанові від 06.02.2018 року по справі № 910/3867/16 та у постанові від 01.02.2018 року по справі № 910/22886/16.

Отже, суд роз`яснює, що порядок виплати страхового відшкодування Страховиком потерпілій особі у даному випадку - ТОВ «ЮК «Скайлекс» передбачений Законом, зокрема з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (відповідно до ст. 29 Закону), з урахуванням франшизи передбаченої Полісом (відповідно до ст. 12 Закону) та в межах страхових сум, встановлених Полісом (згідно ст. 9 Закону).

У зв`язку з чим, ПрАТ СК «Теком» сплатило ФОП ОСОБА_3 суму матеріального збитку з урахуванням зносу у розмірі 89 624,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 11).

Отже, судом встановлено, що відповідач зобов`язаний відшкодувати ТОВ «ЮК «Скайлекс», оскільки ПАТ «СК «ТЕКОМ» відступило права вимоги ТОВ«ЮК «Скайлекс».

Так, як згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої винною особою шкоди - в даному випадку - відповідачем потерпілому сплачується різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. При цьому, за змістом статті 1194 ЦК України відшкодовується різниця саме між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а не різниця між фактичним розміром шкоди та лімітом відповідальності.

Також, згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», які кореспондуються з роз`ясненнями, викладеними р п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду - в даному випадку - відповідач - не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

У зв`язку з чим, 11.01.2021 року ТОВ«ЮК «Скайлекс».звернулося до відповідача з претензією № 006/22 щодо відшкодування позивачу суми виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації. Претензію було повернено за закінчення терміну зберігання, тому, 30.05.2024 року ТОВ«ЮК «Скайлекс» повторно звернулося до відповідача з претензією № 033/24, яку було відправлено також рекомендованим листом, що повернувся із відміткою «за закінчення терміну зберігання» (а.с. 23-26).

Судом встановлено, що станом на теперішній час, ні відповіді, ні виплати страхового відшкодування ТОВ «ЮК «Скайлекс» від відповідача не отримало, а тому у суду є підстави для задоволення позовних вимог.

Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Судом встановлено, що позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжною інструкцією № 328 від 10.07.2024 року на зазначену суму (а.с. 38).

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Керуючись, ст. 16, 25 Закону України «Про страхування», ст. 12, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 15, 16, 512, 514, 993, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 51, 141, 200, 204, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 352 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «СКАЙЛЕКС» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «СКАЙЛЕКС» (, адреса: м. Одеса, вул. Гоголя, буд. 14, офіс 17) суму матеріальної шкоди у розмірі 89 624,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «СКАЙЛЕКС» (, адреса: м. Одеса, вул. Гоголя, буд. 14, офіс 17) суму судового збору у розмірі 3028 гривень.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги після закінчення його апеляційного перегляду, якщо за його результатами рішення було залишено без змін.

Повний текст рішення суду складено 11.02.2025 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО