УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану її представником, про відвід судді в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виїзд дітей за кордон на постійне місце проживання до досягнення ними повноліття без згоди одного із батьків,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про виїзд дітей за кордон на постійне місце проживання до досягнення ними повноліття без згоди одного із батьків.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 вересня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 вересня 2024 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У січні 2025 року представник ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід головуючому в справі судді.

Посилається на те, що 25 грудня 2024 року постанова Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року була долучена до скарги, яка була подана 27 вересня 2024 року адвокатом Вроною А.В. до Вищої Ради Правосуддя щодо дисциплінарного проступку судді Солом`янського районного суду м. Києва Українця В.В. внаслідок незаконної відмови в доступі до правосуддя. Зазначена постанова підтверджує відсутність підстав для залишення позову без розгляду. Таким чином, суддя Українець В.В. буде здійснювати повторний розгляд цієї самої справи після скасування її у суді апеляційної інстанції. З огляду на наведене, у неї виникає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, що є підставою для відводу судді.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить на наступного.

Відповідно до пунктів 3, 5 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оцінивши наведені доводи та надані документи, вбачається, що підстави для задоволення заявленого відводу відсутні.

У заяві про відвід зазначається про те, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 вересня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду. Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 вересня 2024 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 25 грудня 2024 року постанова Київського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року була долучена до скарги, яка була подана 27 вересня 2024 року адвокатом Вроною А.В. до Вищої Ради Правосуддя щодо дисциплінарного проступку судді Солом`янського районного суду м. Києва Українця В.В. внаслідок незаконної відмови в доступі до правосуддя. Зазначена постанова підтверджує відсутність підстав для залишення позову без розгляду. Таким чином, суддя Українець В.В. буде здійснювати повторний розгляд цієї самої справи після скасування її у суді апеляційної інстанції. З огляду на наведене, у неї виникає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, що є підставою для відводу судді.

Разом з тим, з цієї заяви не встановлено наявність особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Також не встановлено наявності будь-яких обставин, що свідчать про те, що головуючий суддя не є безстороннім, неупередженим або об`єктивним, а доводи ОСОБА_1 ґрунтуються на припущеннях.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, підстав для задоволення заявленого відводу немає, оскільки в діях головуючого судді не встановлено порушень вимог чинного Цивільного процесуального кодексу України при розгляді зазначеної справи.

З огляду на наведене, в задоволенні заяви слід відмовити, вирішення питання про відвід судді має здійснюватись суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Керуючись статтями 36-41, 252, 259, 268, 272 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану її представником, про відвід судді в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виїзд дітей за кордон на постійне місце проживання до досягнення ними повноліття без згоди одного із батьків.

Заяву ОСОБА_1 , подану її представником, про відвід судді в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виїзд дітей за кордон на постійне місце проживання до досягнення ними повноліття без згоди одного із батьків передати для розгляду судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: