Справа № 303/869/25
УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2025 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Монич В.О., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Друга Мукачівська Державна нотаріально контора про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом.

04.02.2025 року ОСОБА_1 звернулася з вище вказаним позовом, разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, мотивована наступним.

Предметом спору у справі є майнові права на спадкове майно, а саме: будинок, розташований в АДРЕСА_1 та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,1505 га; на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,394, що були успадковані братом позивача ОСОБА_4 після смерті батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 оформили на себе все спадкове майно після смерті брата позивача ОСОБА_4 , а саме: будинок, що розташований в АДРЕСА_1 та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,1505 га; на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,0394 га.

На даний час відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 намагаються відчужити належний їм будинок, про що свідчать оголошення про продаж будинку в АДРЕСА_1 , розміщені на різних сайтах.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

У відповідності до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку зі вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обранням належного заходу забезпечення позову, передбаченого процесуальним законом, дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи або осіб, що не є учасниками справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу або іншим особам вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тому, не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК.

З огляду на наведене, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить належних та допустимих доказів того, що існує реальна загроза відчуження нерухомого та рухомого майна, а тому суд не вбачає законних підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Друга Мукачівська Державна нотаріально контора про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий В.О. Монич