ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28188/23

Провадження № 22-ц/820/115/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т. В. (суддя-доповідач), Гринчука Р. С., Костенка А. М.,

секретар судового засідання - Дубова М.В.

з участю: апелянта ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/28188/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2024 року, у складі судді Павловської А.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та ОСОБА_1 04 вересня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №141.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 04.09.2007 перебувала у шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Протягом останніх років сімейні стосунки погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та окремого проживання. Позивач вказує, що рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно, змінювати його вона не бажає, на примирення не погоджується, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2024 року позов задоволено.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції в Вінницькій області 04.09.2007, актовий запис № 141.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1073,60 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 2500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 536,80 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивного результату не дали, підстав для збереження сім`ї не вбачається, тому шлюб необхідно розірвати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Хмельницького міськрайонного суду хмельницької області від 15 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач заперечує факт укладення шлюбу з позивачкою 04.09.2007, оскільки шлюб був укладений 04.09.1999. Від шлюбу мають повнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після надходження до суду позовної заяви про розірвання шлюбу апелянт дізнався про наявність фіктивних свідоцтв, зокрема, про розірвання шлюбу, виданого Барським РАЦС Вінницької області 06.05.2003, та про укладення шлюбу від 04.09.2007. З цього приводу він звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовною заявою про визнання фіктивним свідоцтва про розірвання шлюбу. Апелянт зазначає, що свідоцтво про розірвання шлюбу у 2003 році та свідоцтво про шлюб у 2007 році були видані без заяв подружжя, а рішення суду про розірвання шлюбу, укладеного 04.09.1999, не ухвалювалося судом. Суд першої інстанції не дослідив законність укладення шлюбу між сторонами, не зупинив провадження до ухвалення рішення Барським районним судом Вінницької області, не заслухав в судовому засіданні пояснення позивачки та не отримав доказів укладення шлюбу 04.09.2007, тому відсутні підстави для розірвання шлюбу.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2024 апеляційну скаргу залишено без руху та надано ОСОБА_1 строк для виконання вимог ухвали.

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 24 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Апелянт ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, наведених в ній.

Позивачка ОСОБА_2 про дату, час і місце слухання справи належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Заслухавши апелянта, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Встановлено, що 04 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №141 (а.с.4).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками повнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Неповнолітніх дітей у сторін немає (а.с.51,52).

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.04.2024 надано строк на примирення тривалістю 3 місяці та провадження у справі зупинено до закінчення трьохмісячного строку на примирення, наданого сторонам (а.с.82).

Судом першої інстанції встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинено,вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивного результату не дали, тому підстав для збереження сім`ї не вбачається.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 СК України).

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина перша статті 110 СК України).

За змістом частини 3 статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що однією з основних засад шлюбу є взаємна згода на це жінки та чоловіка.

Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Тому й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка та жінки на такий шлюб, не може мати місце, подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих відносинах як шлюб.

Встановивши, що позивачка не бажає перебувати у даному шлюбі, наполягала на розірванні шлюбу, заперечувала щодо надання судом строку на примирення, оскаржувала ухвалу суду, якою було надано сторонам строк на примирення, суд першої інстанції, з дотриманням прав подружжя, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують такого висновку суду.

Суд першої інстанції здійснював провадження у справі з жовтня 2023 року по жовтень 2024 року. Цей строк був достатнім для примирення подружжя чи зміни волевиявлення, однак сторони не досягли такого примирення та не виявили намір зберегти сім`ю.

Судом першої інстанції двічі зупинялося провадження у справі та надавалося сторонам строк для примирення, зокрема, ухвалою від 24.11.2023 надано сторонам двохмісячний строк на примирення, а ухвалою від 24.04.2024 - трьохмісячний строк на примирення.

У вказаний період часу сторони мали можливість вживати заходи до примирення, однак позивачка наполягала на розірванні шлюбу навіть після закінчення строку, наданого судом для примирення, заяв про відмову від позову або залишення позову без розгляду не подавала.

Подання ОСОБА_2 позовної заяви про розірвання шлюбу, в подальшому подані до суду заяви про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог, заперечення щодо надання судом строку на примирення свідчить про відсутність у неї бажання перебувати з відповідачем у шлюбі.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для розірвання шлюбу є правильним, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а відмова суду у розірванні шлюбу могла б свідчити про примушування позивачки до шлюбу проти її волі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Частиною третьої статті 12, статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо ненадання позивачкою пояснень у суді, оскільки, чинним законодавством визначено право сторони брати участь у судових засіданнях, і даним правом сторона може скористатися або не скористатися на власний розсуд. Позивачка подала до суду першої інстанції заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про те, що позовні вимоги підтримує.

В порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано доказів на спростування обставин щодо реєстрації між сторонами повторного шлюбу 04.09.2007.

Доводи апелянта щодо заперечення ним факту укладення шлюбу 04.09.2007 із посиланням на те, що шлюб із ОСОБА_2 був укладений 04.09.1999 спростовуються наявним в матеріалах справи оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.4). Крім того, згідно з наявною в матеріалах справи заявою про призначення строку на примирення ОСОБА_1 просив суд зупинити провадження у справі та надати сторонам строк на примирення, заперечень щодо факту реєстрації даного шлюбу відповідач не заявляв.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не досліджено законності реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 04.09.2007, оскільки даний шлюб був зумовлений набуттям права власності на майно або на частку такого майна, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені в апеляційній скарзі обставини щодо фіктивності шлюбу не є предметом та підставою позову у даній справі, а тому судом апеляційної інстанції їм не може бути надано правової оцінки.

Відповідачем у апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих мотивів, які свідчили б про неправильність висновків суду щодо наявності підстав для розірвання шлюбу, зокрема, доказів, які б свідчили про помилковість висновку суду щодо неможливості збереження шлюбу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, рішення суду першої інстанції про розірвання шлюбу слід залишити без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобовязуєсуди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції про розірвання шлюбу ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи, тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 лютого 2025 року.

Судді: Т. В. Спірідонова

Р. С. Гринчук

А. М. Костенко