Справа № 591/9032/24
Провадження № 2/591/1673/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

представника позивача Фідірко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/9032/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Орегон» про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2024 року адвокат Фідірко Я.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом та свої позовні вимоги мотивує тим, що 30.09.2020 року між ОСОБА_1 та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири №С3.06.1.044. Відповідно до умов договору сторони зобов`язалися в майбутньому укласти договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , 1-кімнатна квартира за №81, 11 поверх, проектна площа 40,8 кв.м. Сторонами узгоджено, що орієнтована загальна вартість квартири становитиме 494190,00 грн. Покупець зобов`язаний сплатити продавцю грошові кошти в якості забезпечувального платежу, розмір якого дорівнює загальній вартості квартири. Визначено орієнтовний термін завершення будівельно-монтажних робіт по п`ятій секції житлового будинку - І квартал 2022 року. Згідно попереднього договору сторони беруть на себе обов`язок укласти основний договір протягом трьох місяців з моменту введення житлового будинку в експлуатацію. 09.10.2020 року та 06.10.2020 грошова сума в розмірі 494190,00 грн. була зарахована позивачем на рахунок позивача.

Зобов`язання за попереднім договором з боку позивача виконане в повному обсязі. Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав: будівельно- монтажні роботи 6 секції не завершені, основний договір сторонами не укладено, квартира покупцю не передана. Відповідачем безпідставно використовуються кошти в сумі 494 190 грн., які є власністю позивача.

Протиправними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях та занепокоєнні позивача, відчутті втрати дуже значних коштів. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 50 000 грн.

Посилаючись на положення ст. 352 ЦК України зазначає, що попереднім договором було передбачено орієнтовний термін завершення будівельно - монтажних робіт 1 квартал 2022 року. Відповідач допустив прострочення зобов`язання з 10.10.2022, тому наявні підстави для стягнення з відповідача за період з 10.10.2020 по 10.09.2024 трьох відсотків річних в сумі 58128,09 грн. та інфляційних збитків у розмірі 284325,18 грн.

Просить суд стягнути з AT «ЗНВКІФ «ОРЕГОН» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 886643,00 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн., інфляційні збитки за порушення виконання грошового зобов`язання в сумі 284325,18 грн., а також 3% річних в сумі 58128,09 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

11 вересня 2024 року ухвалою суду забезпечено позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках відповідача а також майно відповідача у межах заявлених позовних вимог. 16 вересня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 02.12.2024 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просить суд його задовольнити. Заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про місце, дату та час судових засідань по вказаній справі. Правом подання відзиву, надання доказів відповідач не скористався.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наданих сторонами доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судом, продавцем за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна є АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ОРЕГОН», інтереси якого при підписанні договору на підставі договору доручення представляло ТОВ «Сібіез Сейлз».

Під час підписання попередніх договорів, від імені продавця діяла повірений ТОВ «Сібіез Сейлз» в особі Іваненко М.А. (а.с. 16).

В силу приписів статті 239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Відповідно до ч.1 ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії.

Таким чином, обов`язок з виконання зобов`язання та повернення коштів, наданих представнику продавця на виконання договору доручення щодо підписання попереднього договору і отримання грошових коштів, покладається саме на довірителя, тобто АТ «ЗНВКІФ «ОРЕГОН».

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2020 року, між АТ «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ОРЕГОН», як «Продавцем», від імені та в інтересах якого на підставі Договору доручення №2 від 05.10.2016 року діяло Товариство з обмеженою відповідальністю «Сібіес Сейлз», в особі Іваненко М.А., яка діяла на підставі Довіреності №3603 від 15.09.2020, як «Повіреного Продавця», та ОСОБА_1 , як «Покупцем», укладено попередній договір № СЗ.06.1.044 купівлі-продажу квартири (а.с. 11-15).

Відповідно до п.1.1 попереднього Договору сторони зобов`язалися в майбутньому, в чіткій відповідності до умов та положень попереднього договору укласти договір купівлі-продажу квартири, з наступними характеристиками: АДРЕСА_2 , 1-кімнатна квартира за №81, 11 поверх, проектна площа 40,8 кв.м.

Відповідно до п.2.1 попереднього Договору сторонами узгоджено, що орієнтована загальна вартість квартири, за яку вона буде продана покупцю згідно Основного договору становитиме 494190,00 грн. Вказана сума розраховується як добуток загальної проектної площі квартири та вартості 1 кв.м. площі квартири становить 12112,50 грн. Вартість 1 кв.м. площі квартири є сталою та не може бути змінена продавцем в односторонньому порядку.

Відповідно до п.2.2. попереднього договору покупець на підтвердження власної платоспроможності та наміру щодо укладення Основного договору та виконання інших обов`язків, що покладені на нього згідно попереднього договору, зобов`язаний сплатити продавцю, шляхом перерахунку на рахунок повіреного продавця, грошові кошти в якості забезпечувального платежу, розмір якого дорівнює загальній вартості квартири, що вказано в п.2.1 попереднього Договору, та має бути сплачений у строки, визначені попереднім договором.

Відповідно до п.2.4. попереднього договору, покупець зобов`язується сплатити частину забезпечувального платежу в розмірі 14165,00 грн., що еквівалентно 500 дол. США, станом на дату укладення цього договору, в день підписання попереднього договору сторонами. Іншу частину забезпечувального платежу покупець зобов`язується сплатити протягом трьох банківських днів з моменту підписання попереднього договору сторонами, а саме до 05.10.2020 року включно. Обидві частини забезпечувального платежу мають бути сплачені в безготівковій формі, в національній валюті гривні, шляхом перерахування грошових коштів на ступні банківські реквізити:

Отримувач коштів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сібіес Сейлз»; , IBAN НОМЕР_1 у банку АТ «Райффайзен Банк Аваль», призначення платежу: «Забезпечувальний платіж згідно попереднього договору купівлі-продажу Квартири від 07.10.2021 року, реєстровий № СЗ.06.1.044, без ПДВ».

Відповідно до п. 2.12 попереднього договору, при укладенні основного договору, усі грошові кошти, сплачені покупцем продавцю, шляхом перерахунку на рахунок повіреного продавця, в процесі виконання попереднього договору, будуть зараховані у належний з покупця платіж за основним договором.

Відповідно до п. 2.13 попереднього договору, на підставі поговору доручення №2 від 05.10.2016 року, укладеного між продавцем та повіреним продавця, усі розрахунки між сторонами будуть здійснюватися за посередництва повіреного продавця. Сплата покупцем будь-яких грошових коштів на рахунок повіреного продавця в якості виконання будь-якого фінансового зобов`язання покупця згідно умов попереднього договору, вважається належним виконанням даного зобов`язання перед покупцем. В свою чергу, сплата повіреним продавця будь-яких грошових коштів на рахунок покупця в якості виконання будь-якого фінансового зобов`язання продавця згідно умов попереднього договору, вважається належним виконання даного зобов`язання перед покупцем.

Відповідно до п. 3.1 попереднього договору, попередній договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, визначених у попередньому договорі. Строк дії попереднього договору, може бути припинено або змінено тільки за взаємною згодою Сторін або у випадках, визначених попереднім договором.

Відповідно до п. 3.2 попереднього договору, орієнтовний термін завершення будівельно-монтажних робіт по шості секції житлового будинку І (перший) квартал 2022 року.

Відповідно до п.3.3 попереднього поговору, згідно попереднього договору Сторони беруть на себе обов`язок укласти основний договір протягом трьох місяців з моменту введення житлового будинку в експлуатацію.

Згідно п. 4.1.9 попереднього договору, продавець зобов`язується дотримуватися строків закінчення монтажно-будівельних робіт у Житловому будинку, визначених у попередньому договорі.

Згідно п.6.1 попереднього договору, за невиконання або неналежне виконання умов попереднього договору, Сторони несуть відповідальність, визначену попереднім договором та чинним законодавством України.

Згідно п. 6.2 попереднього договору, сторони погодили, що під невиконанням або неналежним виконанням Стороною умов попереднього договору, вони мають на увазі: п. (в) - невиконання або неналежне виконання будь-якого зобов`язання, вказаного у попередньому договорі.

Згідно квитанції № ПН1659541 від 06.10.2020 року позивач ОСОБА_1 сплатив суму грошових коштів в розмірі 15190,00 грн. з зазначенням платежу забезпечувальний платіж згідно попереднього договору №СЗ.06.1.044 від 30.09.2020 року купівлі-продажу квартири, одержувач коштів ТОВ «Сібіес Сейлз», квитанція № ПН1642547 від 30.09.2020 року на суму 479000,00 грн. (а.с. 17).

Всупереч умовам п. 4.1.9 продавець в строки визначені п. 3.2 попереднього договору від 30.09.2020 року, не завершив монтажно-будівельні роботи у Житловому будинку та не передав квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , 1-кімнатна квартира за АДРЕСА_3 , проектна площа 40,8 кв.м., в експлуатацію Покупцю, а також не уклав Основний договір.

30.10.2023 та 04.08.2023 позивачем на електронну адресу ТОВ «Сібіес Сейлз» були направлені в собі містили прохання повідомлення інформації щодо поточного статусу та строків закінчення будівництва 6 секції багатоквартирного будинку за адресою : АДРЕСА_2 (а.с.20-21). Відповідь на запити не надана.

Станом на день розгляду справи судом зобов`язання відповідачем не виконані, кошти не повернуті, відповідач на спростування позиції позивача не надав доказів щодо введення будинку в експлуатацію та здачі квартири позивачу, а також доказів укладення та підписання основного договору, тобто прострочення виконання зобов`язання відбулося з вини відповідача.

Відповідно до ч. 1, 3ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Згідност. 570 ЦК Українизавдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

Таким чином, внесення завдатку, як способу виконання зобов`язання, може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, яке випливає із договору купівлі-продажу квартири, укладеного між сторонами, який за своєю формою та змістом має відповідати вимогам чинного законодавства для укладення угод щодо нерухомого майна.

Оскільки попередній договір його учасниками укладався з метою забезпечення укладання у майбутньому договору купівлі-продажу квартири, то за правиламистатті 635 ЦК Україницей договір підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню.

У разі недотримання сторонами вимог законодавства про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним відповідно до частини 1статті 220 ЦК України.

Враховуючи те, що нотаріально посвідчена угода про сплату завдатку між позивачем та відповідачем не укладалася, до правовідносин, що виникли між сторонами підлягає застосуванню норма ч. 2ст. 570 ЦК України, яка встановлює презумпцію авансу.

Оскільки договір купівлі-продажу квартири, який за своєю формою та змістом відповідав би вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, перерахована грошова сума за придбання квартири є авансом.

Враховуючи викладене та з огляду на неможливість оформлення договору купівлі-продажу квартири, в силу того, що об`єкт в строки, визначені п. 3.2 договору побудований та зданий в експлуатацію не був, виходячи з того, що ТОВ «Сібіес Сейлз», яке на момент укладення договору було «повіреним продавця» - АТ «ЗНВКІФ «ОРЕГОН», яке отримало грошові суми по даний час не повернуло безпідставно отримане, такі кошти повинні бути повернуті власнику в тому розмірі, в якому вони надавались.

Позивач також просить стягнути з відповідача суму моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

Суд вважає, що вказані вимоги підлягають частковому задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

За змістом ст.611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню уразі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що відшкодування моральної (немайнової) шкоди є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів кожної особи. Відшкодування моральної шкоди також передбачене Конституцією та низкою нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Правовим наслідком ухилення відповідача від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, є відшкодування збитків, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства(ч.2 ст. 635 ЦК України).

Вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, зокрема у справі про порушення банком зобов`язання з повернення вкладу, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей16 та 23 ЦК України і ст. 4 та 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено (пункт 51 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

Так, моральна шкода в кожному конкретному випадку є оціночним поняттям та судом повинні враховуватися в сукупності обставини її завдання, обсяг, підстави та наслідки її заподіяння. Судом враховуються доводи позивача про занепокоєння, тривогу та тривалий час неотримання у власність свого житла через порушення зобов`язання зі сторони відповідача, також порушення його прав через неповернення в добровільному порядку відповідачем коштів після прострочення виконання зобов`язання. На переконання суду, достатньою сумою щодо відшкодування моральної шкоди є стягнення з відповідача 25000,00 грн. на користь позивача.

Позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні збитки та 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч. 2ст. 536 ЦК України).

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму боргу відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14- 241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19). Крім того, у постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Даний висновок підтриманий Великою Палатою Верховного Суду, яка у постанові від 07.02.2024 у справі № 910/3831/22 зазначила, що у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2статті 625 ЦК.

Отже, правомірність стягнення з відповідача на користь позивача, крім основної суми боргу, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період безпідставного користування такими коштами відповідно до статті 625 ЦК України є усталеною в судовій практиці.

Відповідно до копій укладених попередніх договорів відповідач зобов`язувався завершити будівельно-монтажні роботи у 1 кварталі 2022 року. Однак, такі роботи не було завершено, будинок в експлуатацію не зданий. Отже, відповідач допустив прострочення зобов`язання з 10.10.2020, тому наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача за період з 10.10.2020 по 10.09.2024 трьох відсотків річних в сумі 58128,09 грн. та інфляційних збитків у розмірі 284325,18 грн.

Відповідачем не спростовано такий розрахунок, докази щодо неправильності нарахування інфляційних збитків та трьох відсотків річних у суду відсутні.

При вирішенні питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступних міркувань:

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Понесені позивачем витрати на правову допомогу підтверджуються наданими копією договору та додаткової угоди до нього, якою визначено розмір гонорару у 15 000 грн., платіжною інструкцією про перерахунок адвокату вказаних коштів (а.с. 24-25). Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, відтак, такі витрати підлягають розподілу.

Відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

Враховуючи складність справи та обсяг наданих адвокатом послуг, час, витрачений ним на надання послуг, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі у розмірі 15000 грн. 00 коп., саме така правнича допомога була необхідною, фактично надана і підтверджена належними доказами.

Задовольнивши частково позов, що містить вимогу майнового характеру, суд зобов`язаний також вирішити питання стягнення судових витрат з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Враховуючи часткове задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає сплаті судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 8616 грн. 43 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Орегон» про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Орегон» на користь ОСОБА_2 грошові кошти у загальному розмірі 861643.27 грн., у тому числі:

- 494 190 грн. - кошти, що були сплачені як забезпечувальний платіж згідно з попереднім договором купівлі-продажу квартири від 30.09.2021 №СЗ.06.1.044;

- 58 128,09 грн. 3% річних;

- 284 325,18 грн. інфляційні збитки;

- 25 000 грн. - моральна шкода.

Стягнути з Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Орегон» на користь ОСОБА_1 23616.43 грн. судових витрат, у тому числі: 15 000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу, 8616,43 грн. судовий збір.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Орегон», місцезнаходження: м.Київ, вул.Володимирська, буд.61Б, поверх 6, кімната 3, .

Повний текст рішення виготовлено 30.01.2025.

Суддя О.О. Ніколаєнко