Справа №173/1169/24
Провадження №2/173/96/2025
У Х В А Л А

іменем України

28 січня 2025 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі : головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

За участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Мазур О.А.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську клопотання позивача, ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про визнання права власності і за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про визнання права власності на частку майна в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про визнання права власності і за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про визнання права власності на частку майна в порядку спадкування.

Представником позивача заявлене клопотання про забезпечення позову згідно якого заявник просить накласти арешт на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 193.0 кв.м., житловою площею 86.7 кв.м., і на транспортний засіб MITSUBISHI L 200, 2008 року випуску, об`єм двигуна 2477 см. куб номер VIN НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом заборони керування вказаним транспортним засобом, про що належним чином повідомити Управління патрульної поліції.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька відповідач ОСОБА_1 , вселився у спірний будинок разом зі своєю співмешканкою та одноосібно користується самим будинком та всім майном, яке знаходиться в будинку: меблями, сантехнікою, кухонним приладдям, особистими речами ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 .

При цьому відповідач розпоряджається вказаним майном на свій розсуд та розсуд сторонньої особи його співмешканки. В житловий будинок відповідач ОСОБА_1 , не впускає, ключів від дверей не надає, що порушує права позивачки, як колишньої дружини померлого.

Відповідач ОСОБА_1 , одноособово активно користується транспортним засобом MITSUBISHI L 200, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , регулярно та систематично експлуатує вказаний транспортний засіб та розпоряджається ним, передаючи його в користування іншій особі - своїй співмешканці без згоди позивачки.

В підготовчому судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги про забезпечення позову підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 , вимоги за клопотанням про забезпечення позову підтримала.

Відповідачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та представник відповідачів, адвокат Богачова Н.П в підготовче судове засідання не з`явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд , вислухавши думку учасників розгляду справи, з`ясувавши зміст заявленого клопотання та позовних вимог за первісною позовною заявою приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до п.1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України - Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно

виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Згідно заявлених позовних вимог за первісною позовною заявою позивач просить визнати за нею право власності на частину в спільному майні подружжя, а саме домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та транспортного засобу, MITSUBISHI L 200, 2008 року випуску, об`єм двигуна 2477 см. куб номер VIN НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , а також виділити у її користування рухоме майно, згідно наведеного переліку в позовній заяві.

Доказів того, що користуючись будинком та транспортним засобом відповідач ОСОБА_1 , погіршує його стан суду не надано. При цьому позивачка ставить вимоги лише про визнання за нею права власності на ідеальну долю в цьому майні, як спільному сумісному майні подружжя, а не про компенсацію вартості належної їй частки в цьому майні, чи виділення її чистки в натурі, визначення порядку і способу користування даним майном. Тому яким чином користування відповідачем ОСОБА_1 , зазначеним майно впливатиме на його вартість або ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду при ухваленні рішення про задоволення позовних вимог про визнання права власності на ідеальну частину вищевказаного майна, заявником та її представником недоведено. В свою чергу суд вважає, що заборона відповідачеві ОСОБА_1 , користування вищевказаним майном, призведе до знецінення даного майна, оскільки дане майно залишиться без необхідного утримання. На підставі чого суд приходить до висновку, що вимоги за клопотанням про забезпечення позову шляхом арешту та заборони використання спірного майна у спосіб визначений позивачем згідно поданого клопотання. задоволенню не підлягають.

В свою чергу з метою збереження вищевказаного майна та недопущення його відчуження, суд вважає за можливе застосувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони розпоряджатись та відчувати будь-яким чином майно, зазначене в клопотанні.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 153 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Мазур Оксани Анатоліївни, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про визнання права власності і за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про, про визнання права власності на частку майна в порядку спадкування - задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про визнання права власності і за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про визнання права власності на частку майна в порядку спадкування застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони розпоряджатись та відчувати будь-яким чином наступним майном:

-Домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 193 кв.м.. житловою площею 86.7 кв.м.,

-Транспортним засобом MITSUBISHI L 200, 2008 року випуску, об`єм двигуна 2477 см. куб номер VIN НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 .

В задоволенні решти вимог за клопотанням про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, яким ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 02.02.2025 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлена до ЄДРСР: 03.02.2025 року

Дата набрання законної сили: 13.02.2025 року