Провадження № 2-з/947/69/25
УХВАЛА

06.02.2025 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 947/26531/23 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Київська районна адміністрація ОМР, про визнання особи недієздатною, призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

22.08.2023 заявниця ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Київська районна адміністрація ОМР, звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опіки.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу розподілено судді Коваленко О.Б.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.09.2023 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2023 по справі призначено судову-психіатричну експертизу, провадження зупинено до отримання висновків експерта.

06.11.2024 на підставі розпорядження №245 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, у зв`язку з припиненням повноважень - відставкою судді Коваленко О.Б., згідно з повторним автоматизованим розподілом справи передано судді Скриль Ю.А.

Ухвалою від 07.11.2024 справу прийнято до свого провадження та відновлено провадження у справі № 947/26531/23 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Київська районна адміністрація ОМР, про визнання особи недієздатною, призначення опікуна та призначено до судового засідання.

23.12.2024 судом розглянуто та частково задоволено клопотання головного судово-психіатричного експерту Хаджинова Олега про надання додаткових матеріалів для проведення судової психіатричної експертизи, з метою визначення психічного стану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по справі призначено судово-психіатричну експертизу, провадження зупинено до отримання висновків експерта.

04.02.2025 ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , (РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а саме: на квартиру АДРЕСА_1 ; на квартиру АДРЕСА_2 ; на квартиру АДРЕСА_3 ; на підвальне офісне приміщення АДРЕСА_4 , на гараж АДРЕСА_5 шляхом заборони органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти реєстраційні та нотаріальні дії щодо переліченого нерухомого майна, посилаючись на психічний стан здоров`я доньки, яка не може керувати своїми діями внаслідок психічного розладу, та під впливом шахраїв може закласти своє майно, що може призвести до його відчуження та втрати. Також ОСОБА_1 посилалася на те, що її донька ОСОБА_2 , набрала кредитів, внаслідок чого їй постійно погрожують колектори та вимагають погашення боргу, що підтверджується досудовою вимогою на суму 137 274,04 гривень, що також може призвести до відчуження майна стороннім особам під їх тиском.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 1 п. 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч.1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Приписами ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що: заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Судом встановлено наступне.

На розгляді Київського районного суду м. Одеси перебуває справа про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, призначення опікуна, на даний час судом призначено судово-психіатричну експертизу.

Заявниця у заяві про забезпечення позову, просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 ; на квартиру АДРЕСА_2 ; на квартиру АДРЕСА_3 ; на підвальне офісне приміщення АДРЕСА_4 ; на гараж АДРЕСА_5 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Водночас виходячи з системного тлумачення норм ЦПК України, суд звертає увагу, що вжиття заходів забезпечення позову можливе у позовному провадженні. Справа, яка розглядається, належить до окремого (непозовного) провадження.

Окрім цього, предметом розгляду у вказаній справі є визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення їй опікуна. Таким чином накладення або відмова у накладенні арешту на нележне особі, відносно якої заявлено вимогу про визнання її недієздатною, майно жодним чином не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі визнання її недієздатною.

З огляду на побоювання заявника відчуження особою, відносно якої заявлено вимогу про визнання її недієздатною, належного їй майна іншим особам поза її волею, суд зазначає, що у разі настання таких обставин, належним та ефективним способом захисту майнових прав, за наявності відповідних підстав, буде звернення до суду з позовом про визнання таких договорів недійсними, або про витребування з незаконного володіння майна, до подання якого сторона може звернтися до суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на таке майно.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відстуність передбачених вимогами ЦПК України підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Керуючись положеннями ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 947/26531/23 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Київська районна адміністрація ОМР, про визнання особи недієздатною, призначення опікуна відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. А. Скриль