ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м.Суми

Справа №592/2304/24

Номер провадження 22-ц/816/237/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2024 року, у складі судді Алфьорова А.М., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в :

12 лютого 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1246-1171 від 27 липня 2023 року у розмірі 53055,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 липня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, що у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1246-1171. Відповідно до умов договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредитні кошти в розмірі 13100 грн, зі строком кредитування 300 днів, зі зниженою процентною ставкою 2,50% в день, стандартною процентною ставкою 3% в день. На виконання зазначених вимог, ОСОБА_1 (позичальнику) було надано одноразовий ідентифікатор А7756 для підписання кредитного договору № 1246-1171 від 27 липня 2023 року.

Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, шляхом прийняття виконання зобов`язань, оскільки отримавши кредитні кошти не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, в тому числі, в разі отримання ним грошових коштів.

У порушення умов договору відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, у розмірі станом на 16 листопада 2023 року 53055,00 грн, з яких: 13100 грн прострочена заборгованість за кредитом, 39955,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, яку товариство просило стягнути на свою користь, а також судові витрати, пов`язані з розглядом позовної заяви.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2024 року позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1246-1171 від 27 липня 2023 року в розмірі 13100 грн, а також 598,12 грн судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за кредитним договором №1246-1171 від 27 липня 2023 року в розмірі 53055,00 грн, з яких: 13100 грн прострочена заборгованість за кредитом, 39955,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Судові витрати у встановленому законом порядку покласти на відповідача.

Вважає, що суд дійшов невірного висновку про те, що заборгованість за нарахованими відсотками у сумі 39955,00 грн, не підлягає стягненню відповідно до розділ IV «Прикінцеві та перехідних положень п. 6-1 Закону України «Про споживче кредитування».

Вказує, що умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Позивачем дотримано вимог ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування кредитом, що було доведено до відома відповідача, тому він має законне право на нарахування процентів по кредиту.

Вбачається, що наданим позивачем розрахунком підтверджується не сплата відповідачем заборгованості по кредитному договору, оскільки жодного платежу на погашення кредиту ОСОБА_1 за весь час кредитування не було здійснено, що свідчить про свідоме порушення ним умов кредитного договору та не повернення кредитних коштів. Розрахунок заборгованості відповідає вимогам Закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих не погашених відсотків.

Доводить, що позивач має законне право на нарахування процентів (згідно п. 4.10. та п. 10.1. Договору) протягом строку договору (згідно п. 4.12. Договору), що і відображено у розрахунку заборгованості. Помилковим є ототожнення того, що проценти за користування кредитом (правове регулювання яких передбачене ст.ст. 1048,1056-1 ЦК України), що нараховуються протягом строку договору (п. 4.12. Договору) є неустойкою (пенею) у разі невиконання (порушення, прострочення) зобов`язань боржником за договором.

Зазначає, що ніяких штрафних санкцій під час воєнного стану відповідачеві за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором не нараховувалось, а нарахування відсотків за користування кредитними коштами новими правилами не скасовується, тому таке нарахування з боку кредитора є правомірним.

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 27 липня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1246-1171 у формі електронного документу з використанням електронного підпису А7756 на підставі якого відповідачем був отриманий кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківська картка), грошових коштів у розмірі 13100 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі стандартної процентної ставки 2,50 % в день, стандартна процентна ставка 3 % в день, строком на 300 календарних днів до 21 травня 2024 року (а.с. 9).

Згідно з п. 11.1 договору, цей Договір та Правила разом складають єдиний Договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватися умов цього договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Пунктом 11.3, 11.3.1. Договору позичальник даним підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансових послуг без нав`язування її придбання.

Пунктом 4.7. Договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована.

Відповідно до п. 4.10. та п. 10.1. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою:

стандартна процентна ставка становить 3.00% (три цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою, та/або пільговою процентною ставкою).

Відповідно до умов розділу 4 Правил відповідач акцептував оферту (заповнюючи заявку на сайті товариства, добровільно та з розумінням настання юридичних прав та обов`язків, зазначив інформацію про себе, реквізити банківської карти, на рахунок якої бажала отримати кредит (та ін.), тим самим підтвердив своє ознайомлення, погодження і зобов`язання неухильно дотримуватися Правил.

На підтвердження факту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, позивачем надано копію довідки про перерахування суми кредиту № 1246-1171 від 27 липня 2023 року, здійсненого через систему платежів LiqPay на платіжну карту № НОМЕР_1 , сума 13100 грн (а.с. 15), а також копію інформаційної довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» суми 13100,00 грн по договору № 1246-1171 від 27 липня 2023 року на картку № НОМЕР_1 (а.с. 14).

Із довідки про укладений договір відповідно до якого надана фінансована послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 16 листопада 2023 року, встановлено що за кредитним договором № 1246-1171 від 27 липня 2023 року сума наданого кредиту становила 13100,00 грн, основний борг 13100,00 грн, залишок відсотків 39955,00 грн, залишок штрафів, комісій відсутній, всього 53055,00 грн (а.с. 15зв.).

У матеріалах справи міститься копія правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) з викладеними умовами та положеннями, що підписані позичальником 27 липня 2023 року електронним підписом ідентифікатором (одноразовим паролем): А7756, а також Паспорт споживчого кредиту, інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит в сумі 13100,00 грн строком на 300 днів для особистих потреб, шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника, стандартна ставка 1095% (3% в день), тип процентної ставки фіксований, комісія за видачу кредиту не застосовується, дата надання інформації 27 липня 2023 року, строк дії інформації та її актуальність визначена до 21 травня 2024 року (а.с. 11-13).

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом, яка станом на 16 листопада 2023 року становить 53055,00 грн, з яких 13100,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 39995,00 грн проценти за користування кредитом.

Доказів погашення боргу відповідачем суду не надано.

Рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», мотивоване тим, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 грошових зобов`язань за кредитним договором, порушені законні права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача 13100,00 грн заборгованості за тілом кредиту. Відмовляючи у стягненні процентів за користування кредитом в сумі 39955,00 грн, суд дійшов висновку, що ця сума нарахована за прострочення виконання зобов`язання по кредиту і тому не підлягає стягненню згідно положень Закону № 2120-IX, яким доповнено розділ IV «Прикінцеві та перехідних положень п. 6-1 Закону України «Про споживче кредитування», за яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції щодо відмови у стягненні заборгованості по щомісячних процентах у сумі 39955,00 грн погодитись не можна.

Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦПК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Підставами позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є неналежне виконання ОСОБА_1 умов договору про відкриття кредитної лінії № 1246-1171 від 27 липня 2023 року, який було укладено в електронній формі за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».

Підписавши електронний договір № 1246-1171 від 27 липня 2023 року ОСОБА_1 підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту та засвідчив у встановленій законом формі свою обізнаність з усіма умовами кредитування, зокрема, погодився і з обумовленою у п. 4.14 договору орієнтованою загальною вартістю кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) 131000,00 грн, що включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом.

Тобто, умовами укладеного Кредитного договору № 1246-1171 від 27 липня 2023 року погоджено та встановлено сплату позичальником процентів за користування кредитом, погашення заборгованості, та передбачено право банку вимагати від клієнта сплати сукупної вартості кредиту.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 39955,00 грн, з посиланням на п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» (який було виключено на підставі ЗУ №3498-ІХ від 22 листопада 2023 року), що передбачав звільняння споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у разі прострочення у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк з дня його припинення або скасування, є помилковим.

Зазначеним положенням Закону передбачалося звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення, а саме: від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором, однак позивачем не здійснювалося нарахування будь-яких штрафних санкції за порушення умов договору та не ставилося питання про стягнення неустойки, а заявлялися вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту та нарахованими відсотками у передбаченому договором розмірі.

Судом першої інстанції помилково ототожнено, що проценти за користування кредитом (правове регулювання ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України), згідно п. 4.7 Договору, що нараховуються протягом строку дії договору (розділ 4 Договору), є неустойкою (пенею) за невиконання боржником зобов`язань за договором.

У розділі 8 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за неналежне виконання кредитного договору, однак позивач не нараховував відповідачу жодних процентів, пеню, штраф або інших платежів, що визначені в п. 5 ч. З ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ст. 625 ЦК України за неналежне виконання умов Кредитного договору, що вбачається з розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вбачається, що товариством не здійснюється будь-яких нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору, а відтак відсутні порушення норм закону, що визначені в п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно наданого розрахунку заборгованості, товариство здійснює лише нарахування по процентам (згідно п. 4.10. та п. 10.1. Договору ) за користування кредитом в строк договору (згідно п. 4.12. Договору), що погоджений між сторонами.

Наданий банком розрахунок відповідачем належними і допустимими доказами не спростований.

За доведення факту погодження сторонами кредитного договору умов про плату за користування кредитом у вигляді процентів за кожен день користування кредитом протягом усього строку дії договору, і відсутності у розрахунку заборгованості по кредитному договору будь-яких інших видів нарахувань по кредиту, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості за процентами по кредитному договору.

Оцінивши у сукупності надані докази у справі, виходячи із принципу платності кредиту, апеляційний суд, вважає, що відсутні підстави для відмови у задоволенні вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про стягнення заборгованості за процентами по кредиту.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції, на підставі п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами у сумі 39955,00 грн з ухваленням нового судового рішення про задоволення цих позовних вимог, та зміні в частині розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при задоволенні позову та фактичних вимог апеляційної скарги, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягає стягненню 2422,40 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 4542 грн судового збору за апеляційний перегляд справи.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, ч. 1 ст. 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2024 року в частині відмови у стягненні заборгованості по процентах за кредитним договором № 1246-1171 від 27 липня 2023 року, скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягненні заборгованості по процентах за кредитним договором № 1246-1171 від 27 липня 2023 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість по процентах за кредитним договором № 1246-1171 від 27 липня 2023 року у сумі 39955,00 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень.

Змінити рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2024 року в частині розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 2422,40 гривень компенсації судового збору за подання позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства 0 з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 4542 гривень судового збору за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов