ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 лютого 2025 року місто Чернівці справа №725/2205/24

провадження №22-ц/822/192/25

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Височанської Н.К., Лисака І.Н., Литвинюк І.М.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 27 листопада 2024 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 27 листопада 2024 року в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про припинення права власності відповідача на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :36:003:0226, загальною площею 0,0376 га та визнання за позивачем права власності на вказану земельну ділянку відмовлено.

Повний текст рішення складено судом 05 грудня 2024 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» спрямувало засобами поштового зв`язку до апеляційного суду 10 січня 2025 року апеляційну скаргу на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 27 листопада 2024 року. Разом з поданою апеляційною скаргою, товариство звернулося до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 27 листопада 2024 року.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 16 січня 2025 року визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 27 листопада 2024 року. Апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки позивачем за подачу апеляційної скарги не було сплачено судовий збір, апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, який встановлений частиною першою статті 354 ЦПК України, а наведені позивачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, оскільки вони суперечать матеріалам справи. Надано позивачу строк для усунення недоліків тривалістю не більше десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

24 січня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду спрямувало до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому вказало, що копію повного тексту оскаржуваного рішення ними отримано 05 грудня 2024 року. Первісна апеляційна скарга була подана 25 грудня 2024 року, що підтверджується описом-вкладення зі штампом Укрпошти та реєстром про відправку і поштовою квитанцією.

Однак, при відправці скарги була допущена помилка в адресі отримувача, і скарга була направлена не до Чернівецького апеляційна суду, а до Черкаського апеляційного суду.

В реєстрі про відправку скарги зазначено адресата: Чернівецький апеляційний суд, однак, особа, яка оформлювала поштовий реєстр допустила описку в адресі суду та вказала адресу Черкаського апеляційного суду, через що, апеляційна скарга помилково надійшла до Черкаського апеляційного суду.

Доказом того, що скарга подавалася саме 25 грудня 2024 року є платіжне доручення про оплату судового збору саме 25 грудня 2024 року, в якому вірно зазначено суд та реквізити для оплати.

Доказом того, що апеляційна скарга дійсно помилково направлялася до Черкаського апеляційного суду, а не до Чернівецького апеляційного суду є запит до суду, який було направлено через систему «Електронний суд» та відповідь з Черкаського апеляційного суду.

Враховуючи, що апеляційна скарга була переподана в найкоротші строки, а первісна апеляційна скарга не дійшла до суду, через помилку в адресі отримувача, просять врахувати причини пропуску строку на оскарження, які сталися через «людський фактор» і поновити строк на оскарження рішення.

До поданого клопотання прилучили квитанції про сплату судового збору на загальну суму 14 998,11 грн.

27 січня 2025 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Коломієць М.В., спрямував в системі «Електронний Суд» заперечення на клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі. Просив визнати неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та відмовити АТ КБ «ПриватБанк» у відкритті провадження у справі.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення відповідного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, копія оскаржуваного рішення ухвалена судом 27 листопада 2024 року, повний текст рішення складено судом 05 грудня 2024 року, отож останнім днем подання апеляційної скарги було 06 січня 2025 року.

Апеляційна скарга спрямована до суду 10 січня 2025 року, що підтверджується поштовим ідентифікатором на конверті АТ «Укрпошта» №427, тобто з пропуском строку на оскарження чотири дні.

Частина перша статті 6 Конвенції однаково розповсюджується як на позивача, так й на відповідача. Отже «право на суд» має не тільки позивач, а й відповідач, зокрема у контексті свого конституційного права на апеляційний перегляд справи, у якій прийняте рішення, яке відповідач вважає таким, що не відповідає вимогам статті 263 (законність і обґрунтованість судового рішення) ЦПК України.

Право на доступ до суду є складовою «права на суд», передбаченого статтею 6 Конвенції (дивитись, наприклад, рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії» (Golder v. The United Kingdom, заява № 4451/70, п.п. 2836), від 05 квітня 2018 року у справі «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. Сroatia, заява № 40160/12, п. 76)).

У своїх судових рішеннях ЄСПЛ зазначав, що частина перша статті 6 Конвенції не вимагає від держав-учасниць створення судів апеляційної чи касаційної інстанції. Однак якщо такі суди існують, то їх судові провадження мають відповідати гарантіям, передбаченим статтею 6 Конвенції, зокрема ефективно забезпечувати право доступу до суду сторони провадження з метою встановлення її цивільних прав та обов`язків (дивитись, наприклад, рішення від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваґес Престатіонс Сервісес проти Франції» (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, п. 44), від 18 лютого 2009 року у справі «Андрєєва проти Латвії» (Andrejeva v. Latvia, заява № 55707/00, п. 97), від 05 квітня 2018 року у справі «Зубац проти Хорватії», п. 80)).

Верховний Суд вже звертав увагу на те, що практика ЄСПЛ передбачає, що встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (дивитись, наприклад, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 1227/8971/2012, пункт 37).

Згідно практики ЄСПЛ існує різниця між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Зокрема, правила, які без сумніву спрямовані на належну організацію здійснення правосуддя та забезпечення реалізації принципу правової визначеності, мають застосовуватись. Але ці правила чи їх застосування не мають призводити до позбавлення учасника судового процесу можливості застосувати надані йому судові заходи захисту своїх прав (дивитись, наприклад, рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії» («Perez de Rada Cavanilles v. Spain», заява № 28090/95, п. 45).

Аналогічну позицію підтвердив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц.

Як вбачається з листа-відповіді Черкаського апеляційного суду №01-10/5/2025 від 22 січня 2025 року, апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 27 листопада 2024 року по справі №725/2205/24 повернута 02 січня 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» як помилково подана.

Отож, оскільки строк який було пропущено заявником при подачі апеляційної скарги складає всього 4 (чотири) дні і щоб не допускати надмірний формалізм щодо визначення дотримання позивачем вимог ЦПК України під час подання відповідної апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду у цій справі слід визнати поважними та поновити АТ КБ «ПриватБанк» указаний процесуальний строк.

Апеляційну скаргу подано до належного суду у встановлені законом строки, особою, що має право на апеляційне оскарження. За формою і змістом апеляційна скарга відповідає ст.356 ЦПК України, що є підставою для відкриття апеляційного провадження. Заявником сплачено судовий збір у визначеному розмірі.

Учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі у відповідності до вимог ст.360 ЦПК України.

Статтею 355 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 3 статті 359 ЦПК України в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи.

З урахуванням викладеного, необхідно витребувати матеріали цивільної справи з суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.353, 356, 359, 369 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» строк на апеляційне оскарження рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 27 листопада 2024 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 27 листопада 2024 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку.

В порядку підготовки справи до апеляційного розгляду надіслати особам, які беруть участь у справі, а саме: Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк», представнику Демарчук Наталії Олександрівні, ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття апеляційного провадження, разом з копією апеляційної скарги з додатками.

Роз`яснити ОСОБА_1 право подати відзив на апеляційну скаргу в строк протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

До відзиву додати докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Витребувати з Першотравневого районного суду м.Чернівців цивільну справу №725/2205/24 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку.

Матеріали цивільної справи надіслати невідкладно до Чернівецького апеляційного суду.

Копію ухвали надіслати суду першої інстанції для виконання в частині витребування справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.К. Височанська

Судді: І.Н. Лисак

І.М. Литвинюк