Провадження № 2/727/309/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року Шевченківський районний суд міста Чернівці в складі:

головуючого судді - Танасійчук Н.М.,

з участю секретаря - Кремзелюк О.В.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_4.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Танасійчук Н.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Чернівецької міської ради про забезпечення права на контакт з дитиною та забезпечення права дитини на контакт з одним із батьків,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявив про відвід судді Танасійчук Н.М., посилаючись на те, що суддя Танасійчук Н.М., розглядаючи його заяву про забезпечення позову недостатньо мотивувала прийняте рішення та безпідставно відмовила йому у задоволенні вимог про зобов"язання відповідача повідомити йому місцеперебування дитини та обмежила час на спілкування з дитиною в телефонному режимі. На думку позивача суддя не зважила на практику Верховного Суду в аналогічних справах і розглянула справу однобоко, з упередженим до нього ставленням, внаслідок чого допустила порушення його прав на спілкування з дитиною. Просив заяву про відвід судді Танасійчук Н.М. задовольнити та відвести суддю від участі у даній справі.

Представник позивача Якименко М.М. підтримав заяву про відвід судді.

Згідно ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки відвід судді заявлено в судовому засіданні, заява про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Дослідивши подану заяву, суд приходить до наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

При вирішенні справи «Biluha v. Ukraine» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Так, згідно ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути мотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За змістом ст. 36 Кодексу, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4)було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді

Разом з тим, у поданій заяві про відвід не наведено жодних фактів, які б свідчили про те, що суддя прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи. Крім того, не наведено інших обставин, які свідчать про необ`єктивність та упередженість судді при розгляді справи, передбачених ст.ст.36-39 ЦПК України.

Зокрема, обставини наведені у заяві про відвід судді не є об`єктивно обґрунтованими та не свідчать про упередженість судді.

Суд зауважує, що положення Цивільно-процесуального кодексу передбачають порядок перевірки законності процесуальних дій судді і прийнятих ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому суд наголошує, що незгода ОСОБА_1 з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Процесуальні рішення судді не свідчать про необ`єктивність та упередженість суду, а створюють необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя можуть оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку. Незгода учасників провадження з рішеннями суду не може викликати обґрунтованих сумнівів в неупередженості судді або колегії суддів при розгляді кримінального провадження. Також це не є підставою для відводу судді або колегії суддів.

Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід судді, так як скаржник не навів жодних фактів про причетність судді до спірних правовідносин, чи професійну упередженість судді. Доводи наведені ОСОБА_1 та його представником у поданій заяві про відвід не є об`єктивно обґрунтованими та не свідчать про особисту зацікавленість чи упередженість судді. Обставини, на які посилається заявник, не передбачені статтями 36-37 ЦПК України в якості підстав для відводу судді.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35,36,37,38,39,40 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого-судді Танасійчук Н.М. у цивільній справі №727/13656/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Чернівецької міської ради про забезпечення права на контакт з дитиною та забезпечення права дитини на контакт з одним із батьків - відмовити.

Суддя Танасійчук Н.М.