УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

Справа № 495/10416/24

Номер провадження 2-н/495/79/2025

31 січня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши заяву Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання № 1» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги (послуги з управління, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території) з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання № 1» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги (послуги з управління, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території) з ОСОБА_1 .

Вивчивши заяву та наявні матеріали, суддею встановлено, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Згідно з ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

30.01.2025 з виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради надійшла інформація, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться знятим із зареєстрованого місця проживання 23.12.2019 за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю.

Відповідно до ст. 165 ч. 1 п. 4 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо наявні обставини, передбачені частиною першої статті 186 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ст. 24 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

Згідно зі ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходить усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Цивільно-процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку ст. 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства (пункти 35, 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року в справі № 473/1433/18, провадження № 14-35цс20). Таким чином пред`явлення заяви до померлої особи не допускається законом.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не заміни відповідача, однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі та лише у справах позовного провадження, а не наказного провадження.

Враховуючи, що настала смерть фізичної особи до якої пред`явлено заяву про видачу судового наказу, тобто наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 ЦПК України, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги (послуги з управління, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території).

Керуючись ст. 165, 166, 167, 260 України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання № 1» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги (послуги з управління, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території) з ОСОБА_1 - відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 31 січня 2025 року.

Суддя Н.Д.Анісімова