Провадження № 22-ц/811/3017/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: апелянта ОСОБА_1 та її представника адвоката Гелемей Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гелемей Ю.М. на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 02 вересня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації ,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2023 року Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Альфа Страхування» звернулися в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації.

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що 12.05.2021 року між ПАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу №330.0000176.701.0383. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Kia Sportage, номерний знак НОМЕР_1 .

20 вересня 2021 року у м. Львів, по вул. Замарстинівська, 162А відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Kia Sportage, д.н. НОМЕР_1 та транспортного засобу Mazda 6 д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 16 листопада 2021 року по справі №466/9086/21 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На виконання умов договору страхування та на підставі зібраних документів ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт по справі №2076.206.21.02 на суму 103685,00 гривень та здійснено виплату на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням №44058 від 18.10.2021 року.

Враховуючи те, що позивач має право виплати в порядку суброгації, відповідач станом на момент вчинення ДТП не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, добровільно не відшкодовує проведену виплату, змушений звернутися до суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 02 вересня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» 103685 грн (сто три тисячі шістсот вісімдесят п`ять гривень) страхового відшкодування в порядку суброгації.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» судовий збір в розмірі 2147,20 грн (дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок).

В решті вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Гелемей Юрій Миколайович.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Зокрема покликається на те, що суд першої інстанції не з`ясував в сторони Позивача чи мали місце факти повідомлення Відповідачем Позивача щодо події ДТП.

ДТП відбулося 20.09.2021 року у м. Львів, по вул. Замарстинівська, 162А. Вже наступного дня, 21.09.2021 року уповноваженій особі страхової компанії надіслано інформацію стосовно ДТП: фото протоколу про адміністративне правопорушення № 105609, схему місця ДТП, дані щодо полісу. Про обставини повідомлення Позивача про ДТП було наголошено в судовому процесі в суді першої інстанції, однак суд такі обставини не перевірив. Деталі та хід таких пояснень в матеріалах справи відсутні у зв`язку відсутністю технічних записів судового процесу.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 та її представника адвоката Гелемей Ю.М. на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що таку слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Частково задовольняючи позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку суброгації, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів повідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку в розпорядження суду не надано, а відтак шкода підлягає стягненню з відповідача, яка винна у скоєнні ДПТ.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що 20.09.2021 року о 17:10 год. у м. Львові на вул. Замарстинівська, 162 А, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_2 , при виїзді з парковки заднім ходом не надала дорогу транспортному засобу марки «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався по вул. Замарстинівська, та скоїла з ним зіткнення, порушивши вимоги п.п.10.2, 10.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.11.2021 року відповідача ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

12 травня 2021 року між ПАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу №330.0000176.701.0383. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Kia Sportage, номерний знак НОМЕР_1 .

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Kia Sportage, д.н. НОМЕР_1 , було проведено його огляд, про що складено Акт огляду від 21.09.2021 року, а також отримано Рахунок на оплату № 220 від 07.10.2021 року, згідно якого вартість ремонту пошкодженого ТЗ Kia Sportage, д.н. НОМЕР_1 становить 104750,00 грн.

На виконання умов договору страхування та на підставі зібраних документів ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» складено страховий акт по справі №2076.206.21.02 на суму 103685,00 гривень та здійснено виплату на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням №44058 від 18.10.2021 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Разом з тим, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 дійшов висновку, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись в суд з позовом ПАТ Страхова компанія «Альфа Страхування» покликалися на те, що ОСОБА_1 не застрахувала свою цивільно правову відповідальність, а відтак відповідач зобов`язана відшкодувати позивачу в порядку суброгації відповідно до ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України, ст.. 27 Закону України «Про страхування» шкоду у розмірі 103 685 грн.

Висновок про відсутність у відповідачки полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності позивач обґрунтовує долученим до позовної заяви витягом з перевірки наявності полісу внутрішнього страхування за критерієм пошуку: «д. н. 3. НОМЕР_2 ». З наданого позивачем витягу вбачається, що за вказаним запитом поліс не знайдено.

Судом встановлено, що на момент ДТП (20.09.2021 р.) поліс ОСЦПВ на транспортний засіб відповідачки був укладений з попереднім власником транспортного засобу.

Так, позивачка придбала транспортний засіб марки MAZDA 6 24.06.2021 року, що підтверджується Договором купівлі-продажу транспортного засобу № 8047/2021/2647063, укладеного між відповідачкою та ОСОБА_4 . Державний Номерний знак транспортного засобу на час купівлі: НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 .

Згідно з витягом перевірки чинності полісу внутрішнього страхування за VIN НОМЕР_4 транспортного засобу станом на 20.09.2021 року був діючий поліс страхування серії EM № 203779882 (страховик: ТДВ Страхова компанія «КРЕДО»)

Відповідно до положень п. 20-1.1 - 20.1.2. ст. 20-1 Закону України «Про обов?язкове страхування» цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договорів страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов`язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність.

Оскільки цивільно правова відповідальність відповідачки за завдану внаслідок ДТП шкоду станом на 20.09.2021 року була застрахована у ПДВ «СК «Кредо», то суду слід було залучити до участі у розгляді справи ПДВ «СК «Кредо».

Без залучення осіб, для яких таке рішення створює відповідні права та обов`язки, змінює правовідносини та призводить до нових наслідків, суд не міг вирішувати питання про задоволення позовних вимог.

Зважаючи на вказане, неможливість залучення ПДВ «СК «Кредо» як учасника (співвідповідача) на стадії апеляційного розгляду чи направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції для виконання таких вимог закону судом першої інстанції та істотність таких, зокрема, процесуальних порушень, що вплинуло на вирішення спору в цілому, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування».

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п.2, 376, 381 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гелемей Ю.М. - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 02 вересня 2024 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Альфа Страхування» в користь ОСОБА_1 3222 грн. судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 31.01.2025 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.