Провадження № 2/679/158/2025
Справа № 679/1844/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,

за участі секретаря судового засідання Плазій Н.В.,

представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Нікітюка П.М.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Процика В.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

І.Зміст позовних вимог.

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила стягнути на її користь 2706,07 гривень матеріальної шкоди та 60000,00 гривень моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.09.2024, який набрав законної сили 14.10.2024, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 копійок.

Вироком суду встановлено, що 09.06.2024 близько 23:00 год. ОСОБА_2 , перебуваючи на території подвір`я житлового будинку АДРЕСА_1 , у ході суперечки, керуючись раптово виниклим умислом, діючи на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, умисно наніс один удар рукою в область обличчя невістки ОСОБА_1 , яка від удару впала на бетонне покриття, та яка відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є постраждалою від домашнього насильства, чим спричинив для останньої тілесні ушкодження у виді рани в ділянці правої брови, гематоми навколо обох очей, забою носу, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями позивачка була госпіталізована до КНП НМР «Спеціалізована медико-санітарна частина м. Нетішин» де у період з 09.06.2024 по 14.06.2024 перебувала на стаціонарному лікуванні. За час лікування вона понесла матеріальні витрати на придбання медичних препаратів, загальний розмір яких склав 2706,07 гривень.

Витрати на лікування відповідачем у добровільному порядку не відшкодовані, а тому позивачка просить суд стягнути такі витрати з відповідача у судовому порядку.

Крім того, неправомірними діями ОСОБА_2 їй завдано моральної шкоди, яка полягала у відсутності відчуття безпеки, підвищеній тривожності та страху за своє життя та здоров`я. Неправомірні дії відповідача щодо неї були публічними, останній не приховував свої зневаги, а вона стала об`єктом пліток та пересудів зі сторони інших людей. Поведінка близької людини, свекра, зруйнувала її довіру до сім`ї. Такі його дії завдали не лише фізичного болю, а й душевних страждань, адже вона відчувала постійний біль, через гематоми мала проблеми із зором, забій носа утруднював дихання, обличчя було спотвореним, а шрам після отриманої травми залишиться на усе подальше життя. Необхідність в отриманні медичної допомоги порушила звичний ритм її життя, а душевний стан негативно вплинув на виконання батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей, які підсвідомо відчували та переймали її переживання.

Розмір завданої відповідачем моральної шкоди позивачка оцінює у 60000,00 гривень та просить стягнути таку з відповідача.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.11.2024 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 15.01.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

ІІІ. Позиції сторін викладені в судовому засіданні.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Нікітюк П.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Зазначив, що вироком суду встановлено вину відповідача у вчиненні кримінального правопорушення щодо позивачки, однак добровільно матеріальної та моральної шкоди ним не відшкодовано, а тому позивачка змушена звертатися за захистом своїх прав до суду.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що позовні вимоги в частині відшкодування витрат, які позивачка понесла на лікування в сумі 2706,07 гривень, визнає повністю. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди зазначив, що ОСОБА_1 має складний характер, у той день вона була п`яна, скандалила, він її відштовхнув, у результаті чого вона впала та отримала тілесні ушкодження. Вважає, що розмір моральної шкоди який підлягає відшкодуванню позивачці може бути у межах від однієї до трьох тисяч гривень.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Процик В.В. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив про обґрунтованість позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, однак щодо відшкодування моральної шкоди у визначеному позивачкою розмірі просив суд врахувати вимоги розумності та справедливості, матеріальне становище відповідача, а також відсутність будь-яких доказів щодо перенесення позивачкою душевних страждань.

ІV.Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.09.2024, який набрав законної сили 14.10.2024, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 копійок.

Вказаним вироком суду встановлено, що 09.06.2024 близько 23:00 год. ОСОБА_2 , перебуваючи на території подвір`я житлового будинку АДРЕСА_1 , у ході суперечки, керуючись раптово виниклим умислом, діючи на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, умисно наніс один удар рукою в область обличчя невістки ОСОБА_1 , яка від удару впала на бетонне покриття, та яка відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є постраждалою від домашнього насильства, чим спричинив для останньої тілесні ушкодження у виді рани в ділянці правої брови, гематоми навколо обох очей, забою носу, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2840 наданої Комунальним некомерційним підприємством Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико-санітарна частина м. Нетішин» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 09.06.2024 по 14.06.2024 знаходилася на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій носа. Рвана рана правої надбрівної ділянки. Заключний діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій носа. Рвана рана правої надбрівної ділянки.

На придбання медичних препаратів за призначенням лікаря ОСОБА_1 витрачено 2706,07 гривень. На підтвердження суми понесених витрат позивачкою надано копії фіскальних чеків виданих ТОВ «Фармо» у період з 10.06.2024 по 14.06.2024.

Крім того, в результаті неправомірних дій відповідача позивачці завдано душевних страждань і розмір морального відшкодування нею визначено у сумі 60000,00 гривень.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, є встановленою та не підлягає доведенню, оскільки у суду відсутні сумніви щодо достовірності зазначених обставин та дій встановлених вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06.09.2024.

Вирішуючи питання про стягнення матеріальної шкоди, суд зауважує, що обов`язок доказування розміру матеріальної шкоди покладається на позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою на підтвердження відшкодування матеріальної шкоди було надано фіскальні чеки на загальну суму 2706,07 гривень на придбання медичних препаратів.

Відповідачем розмір понесених позивачкою витрат на придбання медичних препаратів не оспорюється, як і належність та допустимість доказів на підтвердження цих витрат.

Суд також приймає до уваги вказані докази (фіскальні чеки), оскільки зазначені у них препарати відповідають призначеному лікуванню про яке зазначено у виписці із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 №2840.

Оцінивши надані позивачкою докази, суд вважає, що розмір матеріальної шкоди у сумі 2706,07 гривень є доведеним та підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 60000,00 гривень суд дійшов висновку про таке.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Закон пов`язує виникнення права на компенсацію моральної шкоди з випадками порушення прав особи.

Отже моральна шкода підлягає відшкодуванню незалежно від майнової шкоди, ЦК не встановлює ні мінімального, ні максимального розміру відшкодування моральної шкоди. Безумовно, моральну шкоду неможливо компенсувати в повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового вираження щиросердечного болю, честі, гідності особи, тому будь-який її розмір буде мати суто умовне вираження. Критерії оцінки, якими можна керуватися при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, різноманітні. Головне - щоб за їх допомоги можна було вимірити глибину і тривалість страждань (для людей).

Оскільки відшкодування моральної шкоди є компенсацією за втрати немайнового характеру, вона відшкодовується одноразово.

Як роз`яснено судам в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У судовому засіданні є доведеним той факт, що діями ОСОБА_2 позивачці були спричинені моральні страждання, які призвели до погіршення здоров`я, а тому, враховуючи конкретні обставини справи, глибину заподіяної моральної шкоди, характер та обсяг душевних, психічних та фізичних страждань, яких зазнала позивачка, враховуючи завдані тілесні ушкодження, що спричинили фізичний та емоційний біль, пережитий стрес викликаний хвилюванням за своє життя, позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, необхідність стаціонарного лікування, що призвело до вимушених змін в організації побуту, суд вважає, що сума компенсації моральної шкоди у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень є достатнім розміром відшкодування спричиненої моральної шкоди.

При цьому вказаний розмір, на думку суду, не сприятиме безпідставному збагаченню позивачки.

VІ. Розподіл судових витрат.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з позовом позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 гривень за позовною вимогою про відшкодування моральної шкоди.

Від сплати судового збору за позовною вимогою про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я, позивачка була звільнена, у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволено повністю, від сплати судового збору за вказаними позовними вимогами позивачка була звільнена, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Крім того, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають витрати понесені на оплату судового збору за позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у розмірі 685,54 гривень, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог у цій частині.

Відповідно до частин 1, 2 статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

Враховуючи наведене, оскільки представником позивачки до видалення суду до нарадчої кіманти у справі подано заяву про, те що ним протягом п`яти днів з дня винесення рішення до суду буде подано докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне питання про судові витрати понесені позивачкою на оплату професійної правничої допомоги вирішити після ухвалення рішення по суті позовних вимог, визначивши позивачці строк для подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

Керуючись ст.ст.11, 23, 1167, 1177 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76-82, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2706 (дві тисячі сімсот шість) гривень 07 копійок у відшкодування матеріальної шкоди та 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень у відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 685,54 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211,20 гривень судового збору.

Судове засідання для розгляду заяви представника позивачки про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу призначити на 13 годину10 хвилин 06 лютого 2025 року, яке відбудеться у залі судових засідань Нетішинського міського суду Хмельницької області.

Встановити ОСОБА_1 строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення цього рішення суду. Роз`яснити, що у разі неподання таких доказів заява про вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу залишиться без розгляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 29 січня 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Р.М. Стасюк