Справа № 510/1669/24
Провадження № 2/510/1099/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.25 року Ренійський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі Івановій Н.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_4 та складається з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідачі, є спадкоємцями першої черги за законом. Спадщину прийняла в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

На підставі клопотання позивача ухвалою суду від 09.01.2025 р. витребувано з Ренійської державної нотаріальної контори інформацію про спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, у позовній заяві є клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі у підготовче судове засідання не з`явились, направили до суду заяву про визнання позову, справу просили розглянути за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході дослідження доказів судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.09.2020 р. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частини квартири АДРЕСА_1 , право власності виникло на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 23.08.2007 р., зареєстровано право власності 09.11.2007 р. (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16603754 від 09.11.2007 р.).

Під час життя ОСОБА_4 заповідального розпорядження не залишила, тому спадкоємство здійснюється за законом. До кола спадкоємців першої черги спадкового майна ОСОБА_4 входять: позивачка ОСОБА_1 (донька спадкодавця) та відповідачі ОСОБА_2 (син спадкодавця) та ОСОБА_3 (чоловік спадкодавця). В матеріалах справі є всі документи, які підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцями.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, відповідач ОСОБА_2 звернувся до Ренійської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (заява від 21.11.2020 р. № 559, спадкова справа № 277/2020), відповідач ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини (заява від 18.03.2021 р. № 161, спадкова справа № 277/2020).

Позивачка, на момент відкриття спадщини, позивачка постійно проживала (була зареєстрована) разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1129 від 19.06.2024 р.

22.07.2024 р. позивачка звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину, що залишилася після смерті матері ОСОБА_4 , шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачі, як спадкоємці першої черги за законом, не заперечують проти визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги, відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України.

Як було встановлено судом, сторони у справі є спадкоємцями за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відмову від спадщини не заявляла. Відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак на вищевказане спадкове майно не претендує та не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на нього, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи. Відповідач ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини в порядку ст. 1273 ЦК України.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від неї

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на нерухоме майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 328, 1217, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 50, 58, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на частини квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін