Справа № 645/658/25
Провадження № 2/645/1124/25
У Х В А Л А

04 лютого 2025 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Лисенко О.О., вирішуючи питання відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Швець Сергій Володимирович, до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, -

в с т а н о в и в :

31.01.2025 до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла вищевказана позовна заява, у якій позивач просить суд:

- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану: АДРЕСА_1 , ІПН: невідомий, батьківських прав відносно доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у період з 04.11.2010 по 31.07.2014 позивач перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 . Шлюб розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.07.2014.

Під час перебування у шлюбі у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу донька деякий час мешкала з матір`ю, але вже з 2017 донька мешкає постійно з батьком, дитиною повністю опікується позивач та його мати.

На даний час донька проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на його утриманні. Відповідачка з позивачем та донькою не спілкується, не надає матеріальну допомогу дитині, не бере участі у її вихованні, питаннями духовного та матеріального забезпечення доньки займається тільки батько.

На даний час позивач працює, але одному утримувати доньку складно. Оскільки добровільно відповідачка свої батьківські обов`язки щодо утримання доньки не виконує, позивач вимушений був звернутися з позовом про стягнення аліментів до суду.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.10.2024 по справі №645/4828/24 задоволено позовні вимоги, стягнуто із відповідачки аліменти на доньку в розмірі 2000 грн щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Рішення суду набуло законної сили.

Рішенням Фрунзенського районного суду від 08.10.2024 встановлено, що відповідачка питаннями виховання дитини не займається, не цікавиться навчанням, не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори «Харківської гімназії № 71».

Судом також були досліджені довідки з «Харківського ліцею № 73», де також зазначалось про відсутність жодних контактів матері з адміністраціє та вчителями дитини, відсутність інтересу матері до учбового процесу.

Судом була досліджена письмова відповідь «Міської дитячої поліклініки №16», де на обліку стоїть дитина, в якій також зазначалось про контакти з приводу лікування та стану здоров`я дитини виключно з батьком.

На даний час донька разом позивачем переїхала до м. Києва та навчається в «Середньо загальноосвітній школі №229» Київської міської ради, довідка з нового місця навчання буде надана суду у підготовчому судовому засіданні.

Відповідачка вже декілька років не цікавиться духовним розвитком, станом здоров`я, навчанням доньки. Відсутність участі матері в усіх без винятку аспектах життя доньки підтверджується дослідженими Фрунзенським судом та зазначеними в рішенні про стягнення аліментів доказами.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 31.01.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Лисенко О.О.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддею встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Представником позивача у позовній заяві зазначено, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

З наданої представником позивача копії довідки КНП «Міська дитяча поліклініка №16» від 15.03.2024 вбачається, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Із отриманої відповіді №1090621 від 04.02.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» на запит суду вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, представнику позивача необхідно правильно зазначити адресу проживання/реєстрації позивача ОСОБА_1 у м. Харкові.

Окрім того, представником позивача зазначено, що позивач разом з донькою мешкає у м. Києві,однак представником не зазначено в позовній заяві адресу фактичного місця проживання позивача на момент звернення до суду з позовом.

Представником позивача в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в заяві повинні бути зазначені обставини, якими обґрунтовуються вимоги, і докази, що підтверджують вказані обставини.

У відповідності до вимогч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилається на то, що обставини невиконання відповідачкою ОСОБА_2 батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_3 встановлювались рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.10.2024 по справі №645/4828/24, однак не надає разом з позовною заявою копію вищевказаного судового рішення.

Положеннями статті 95 ЦПК України закріплено зміст поняття письмових доказів, що застосовується у розумінні цивільного процесу. Так, частиною першою вказаної статті зазначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Копії документів підлягають засвідченню, згідно з Національним стандартом України, затвердженого Державним підприємством «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01 липня 2020 року № 144 «ДСТУ 4163-2020», відповідно до яких відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 22 [підпису] на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Копії судових рішень підлягають засвідченню виключно судовою інстанцією-видавником, оскільки їхні оригінали зберігаються у матеріалах судових справ, згідно з Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказам ДСА України від 20 серпня 2019 року № 814 (пункт 9 Розділу ХІ «Засвідчення та видавання копій судових рішень і документів»).

Виходячи з даних нормативних актів, повноваження на засвідчення судових рішень має виключно відповідна судова інстанція.

Надана представником позивача копія рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.07.2014 по справі №645/53332/14-ц про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , не засвідчена в установленому законом порядку та не містить та відмітки про набрання рішенням законної сили.

Окрім того, по тексту позовної заяви представником зазначено, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків то відносно «доньки», то відносно «сина».

Представнику позивача необхідно по тексту позовної заяви усунути розбіжності у статі дитини, відносно якої позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав.

Позивачем у позовній заяві визначено третьою особою - Службу у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач зареєстрований на території Індустріального району м. Харкова, відповідач зареєстрована на території Немишлянського району м. Харкова.

Представником позивача не обґрунтовано залучення в якості третьої особи саме Служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради.

Частиною 4 ст.19 Сімейного Кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Слід зауважити, що Служба у справах дітей та орган опіки та піклування є різними відокремленими юридичними особами та мають різні повноваження. Сімейним кодексом України чітко визначено, що обов`язковою є участь саме органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Отже, позивачу необхідно правильно визначити та залучити до участі в справі в якості третіх осіб, саме орган опіки та піклування.

Окрім того, звертаючись до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, позивачем не здійснено заходів обов`язкового досудового урегулювання спору шляхом звернення до служби у справах дітей за місцем проживання дитини для отримання Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів, який складається Службою за місцем проживання (реєстрації) дитини на підставі зібраних матеріалів згідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дітей від 24 вересня 2008 року № 866, що є обов`язковою умовою/процедурою також і відповідно до частини 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Частиною 2 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211, 20 грн.

Одним із доказів сплати судового збору є підтвердження про здійснення переказу коштів до спеціального фонду Державного бюджету України за рахунками, закріпленими за Фрунзенським районним судом м. Харкова від Управління Державної казначейської служби України у відповідному районі та області.

Представником позивача у позові зазначено, що понесені судові витрати становить судовий збір за подання позову до суду в розмірі 1211, 20 грн.

Однак, на підтвердження сплати судового збору представником позивача не подано до суду жодних платіжних документів, що позбавляє суд можливості перевірити як сам факт сплати судового збору так і зарахування його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, представнику позивача необхідно надати суду платіжний документ про підтвердження сплати судового збору за подання до суду фізичною особою заяви про розірвання шлюбу у розмірі 1211,20 грн, який сплачений на реквізити Фрунзенського районного суду м. Харкова, актуальні реквізити розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада».

Оригінал платіжного документу про сплату судового збору необхідно надати на адресу суду у термін, наданий судом для усунення недоліків.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначені обставини, суддя позбавлений можливості вирішити питання відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачці строк на усунення недоліків.

Таким чином, текст позовної заяви, по формі та змісту відповідно до ст. 175 ЦПК України з урахуванням змін, внесених ЗУ 3200-ІХ від 29.06.2023, який набрав чинності 18.10.2023, повинен бути наданий суду разом з копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі з дотриманням вимог абз. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України або з дотриманням вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви з урахуванням виправлених недоліків в електронній формі через електронний кабінет.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Швець Сергій Володимирович, до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, але не більше п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви, зазначені в даній ухвалі, не будуть усунені, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.О. Лисенко