Провадження № 2-др/643/6/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/додаткове/

27.01.2025

27 січня 2025 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Мовчан К.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» в особі представника Пархомчука Сергія Валерійовича, заінтересована особа ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14.01.2025 по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», заборгованість за Кредитним договором № 38085 від 01.07.2021 у загальному розмірі 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, а також суму судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

20.01.2025 представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, неявка сторін в судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи заяви, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з такого.

Із матеріалів справи вбачається, що під час ухвалення рішення Московського районного суду м. Харкова від 14.01.2025 судом не вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, зі змісту ч. 4 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Нормами ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У позовній заяві представник позивача зазначав, що позивач понесе витрати на правничу допомогу, у зв`язку з подачею позовної заяви до суду та розглядом справи. Докази таких витрат буде подано представником позивача відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, а отже представник позивача, у розумінні ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, зробив про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Московського районного суду м. Харкова ухвалено 14.01.2025. Представник позивача звернувся до суду із заявою про стягнення судових витрат через підсистему «Електронний суд» 19.01.2025, про що про що міститься відповідна відмітка, тобто у встановлений законом п`ятиденний строк.

Представником позивача на підтвердження понесених витрат позивача на правничу допомогу до суду надано: копію Договору про надання правової допомоги від 29.12.2023, копію Акту про отримання правової допомоги від 13.12.2024, копію рахунку від 13.12.2024, копію платіжної інструкції № 3 3933 від 13.12.2024, копію довіреності, копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» оплатило послуги з професійної правничої допомоги адвокату Пархомчуку С.В. у розмірі 10 500,00 грн. (а.с.38-44,83-85,94-95).

Дослідивши надані стороною позивача докази, суд вважає заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу обґрунтованою, з огляду на що слід стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу.

З урахуванням повного задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», стягненню з відповідачки на користь позивача, підлягає сума 10 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 259, 263-265, 270, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» в особі представника Пархомчука Сергія Валерійовича, заінтересована особа ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ», , понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 500 (десять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч. 3 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.О. Сугачова