Справа № 189/39/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 року сел. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Лукінової К.С.,

при секретарі Копиці С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Покровське заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Єланського Олега Геннадійовича про перегляд заочного рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2020 року у цивільній справі №189/39/20 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Єланський О.Г. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2020 року по цивільній справі №189/39/20 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення представник відповідачки зазначив, що заочним рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2020 позовні вимоги АТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.11.2014 року в розмірі 46965,93 грн., яка складається з наступного: 14245,19 грн. - заборгованість за кредитом; 12947,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 19773,74 грн. - заборгованість за пенею, а також судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Вказане рішення суд ухвалив заочно, посилаючись на ті обставини, що відповідачка у судове засідання не з?явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Вказані обставини на думку ОСОБА_1 не могли бути підставами для ухвалення заочного рішення, оскільки будь-яких викликів чи повідомлень із Покровського районного суду Дніпропетровської області особисто ОСОБА_1 не отримувалися, заяви про проведення судового розгляду справи за її відсутності ОСОБА_1 до суду не подавала. Будь яким іншим чином ОСОБА_1 не повідомлялася про дату та час розгляду справи за позовом АТ «КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості (в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 як відповідач про справі будь-яким іншим чином, аніж поштовим відправленням судової повістки, належним чином повідомлялася про дату та час розгляду вказаної справи). Разом з тим, посилається на ч.1 п.2 «Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень», затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01.06.2013 року № 73 - текст судової повістки може бути надісланий судом Учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздруковування та заповнення Учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України. Будь-якої заяви про отримання судової повісти в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомленням ОСОБА_1 до суду не подавалося. У матеріалах справи знаходяться відкріпні повідомлення (а.с.55, 63), відповідно до яких ОСОБА_1 нібито отримала поштове відправлення, але у жодному з повідомлень немає підпису ОСОБА_1 . Стосовно твердження суду про те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті Покровського районного суду Дніпропетровської області зазначено, що у матеріалах справи знаходиться довідка адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УМВС України від 29.01.2020 року, відповідно до якої зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 вказано: АДРЕСА_1 . Оскільки, на дату ухвалення заочного рішення зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_1 суду було відоме, що підтверджується матеріалами справи, та про що зазначено у самому рішенні, повідомлення останньої шляхом розміщення на офіційному сайті суду є неналежним повідомленням про дату та час розгляду справи. У зв`язку з цим ОСОБА_1 як відповідач по справі, була позбавлена можливості надати відзив проти позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та з`явитися в судове засідання з метою особистої участі у розгляді справи для підтримання своїх заперечень проти позову, заявлення клопотань та надання додаткових пояснень, у зв`язку з чим просить суд скасувати заочне рішення. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі заявниці та її представника, заяву про перегляд заочного рішення підтримує, просить задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення, приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Як встановлено ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов. Таким чином, для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку. Судом встановлено, що заочним рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2020 позовні вимоги АТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.11.2014 року в розмірі 46965,93 грн., яка складається з наступного: 14245,19 грн. - заборгованість за кредитом; 12947,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 19773,74 грн. - заборгованість за пенею, а також судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України», у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Також у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою(«Volovik v. Ukraine», № 15123/03, § 53, 55, рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2007 року). Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/39, ECHR 2003-IX, пункт 46 рішення ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» №32053/13). Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд. Враховуючи викладене, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення. Крім того, статтею 288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, зокрема, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Як зазначає представник відповідачки, відповідачка не з`явилася до суду та не повідомила про причини своєї неявки з поважних причин,але пояснення відповідача мають бути враховані судом під час вирішення справи. При цьому, нових чи інших доказів, аніж ті, що знаходяться у справі, і на підставі яких було прийнято рішення, сторона відповідача під час вирішення питання про перегляд заочного рішення не надала. У відповідності до п. 2 ч. 3ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У відповідності до частини 1 статті 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, вищевикладене свідчить про те, що метою процедури перегляду заочного рішення є надання можливість відповідачу, який не брав участі у судовому засіданні з поважних причин, і при цьому був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у встановленому процесуальним законом порядку, подати суду свої обґрунтовані докази - заперечення проти позову. Також, суд звертає увагу на зміст частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, а нормою частини 1статті 81 цього Кодексу встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При чому, суд звертає увагу, що для скасування заочного рішення обов`язковим є наявність обох підстав одночасно.

Натомість, відповідачкою та її представником при розгляді заяви про перегляд заочного рішення не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з урахуванням вищенаведеного, вважає за необхідне заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Єланського О.Г. про перегляд заочного рішення залишити без задоволення, оскільки, в ній не міститься посилань на докази, які не були перевірені судом під час ухвалення заочного рішення, а зміст заяви зводиться до незгоди з прийнятим рішенням. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Роз`яснити відповідачу, що він має право оскаржити рішення суду в загальному порядку. Керуючись ст.ст. 284- 287 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Єланського Олега Геннадійовича про перегляд заочного рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2020 року у цивільній справі №189/39/20 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити. Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, однак, відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Вказаний строк обраховується з дати винесення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: К.С. Лукінова