Справа № 754/8473/24
Провадження № 2/526/350/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Гадяч цивільну справу №754/8473/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

12 червня 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» через систему «Електронний суд» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №10331946 від 12.07.2021 у розмірі 85 750 грн., з яких: 20 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 63 750 грн заборгованість за відсотками, 2000 грн - заборгованість за комісійними винагородами, а також сплачений ним судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Згідно ухвали Деснянського районного суду міста Києвавід 18.06.2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 22.07.2024 вказану цивільну справу за підсудністю передано на розгляд до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області.

Згідно ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.09.2024 вказану цивільну справу за підсудністю передано на розгляд до Гадяцького районного суду Полтавської області.

Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримав 18.06.2024, яку було направлено в його електронний кабінет.

Відповідач ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження отримала 18.06.2024, яка була направлена на її офіційну електронну адресу.

Третя особа: ТОВ «Мілоан»ухвалу про відкриття провадження отримало 18.06.2024, яка була направлена на його офіційну електронну адресу, пояснення на позов до суду не надсилало.

Від представника відповідача адвоката Раковець О. О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 60 000 грн, оскільки вони нараховані незаконно, так як позивачем не надано доказів щодо пролонгації строку кредитування відповідно до п.п.2.3.1.1.-2.3.1.2 договору про споживчий кредит №10331946 від 12.07.2021, який надався строком на 15 днів. Оновлені графіки платежів у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією) відповідачу не надсилались ні первісним кредитором ТОВ «Мілоан», ні позивачем. Отже позивач просить стягнути з відповідача проценти, які нараховані після 27.07.2021 та не в порядку, передбаченому вказаним договором про споживчий кредит. При цьому адвокат посилається на аналогічну позицію, наведену у рішенні Дунаєвського районного суду Хмельницької області від 10.06.2024 у справі № 674/609/24. Також просила стягнути з ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати, попередній розрахунок яких становить 8000 грн.

10 липня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ТОВ «Діджи Фінанс» надійшла відповідь на відзив, в якій останній посилався на наступні обставини. Так, 12.07.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ ТОВ «Мілоан» було підписано договір про споживчий кредит № №10331946 від 12.07.2021, на підставі п. 1.1, якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.

Згідно п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20 000,00 грн. Відповідно до п. 1.3. договору кредит надається строком на 15 днів з 12.07.2021 (строк кредитування).

Пунктом 1.4. договору визначено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 27.07.2021. Кредитний договір укладався в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1. договору).

Щодо доводів відповідача про незаконне нарахування їй відсотків, позивач вказує, що згідно п. 1.5. договору, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5 750,00 грн. в грошовому виразі та 46, 729,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка) і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 договору.

Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 25 750,00 гривень. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Відповідно до п.1.5.1 договору комісія за надання кредиту 2000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово.

Поряд з цим, згідно п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 3750,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього договору.

Згідно п. 2.3.1.2. договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.01.2022 у справі №910/17048/17 зазначила, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів.

Оскільки відповідач у строк 27.07.2021 кредит в сумі 20 000,00 грн. не повернув, а продовжувала користуватися кредитним коштами, то ТОВ «Мілоан» відповідно до умов 2.3.1.2 договору, з якими погодилась відповідач, нарахував проценти за користування кредитом за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом за 60 днів, тобто за період з 28.07.2021 року по 25.09.2021 року, і таке нарахування відповідає вимогам вищенаведених норм ЦК України та умовам договору і спростовує доводи представника відповідача про незаконність нарахування відсотків за користування кредитом після 27.07.2021. На підтвердження законності нарахування заборгованості за відсотками позивач до позовної заяви долучив відомості про щоденні нарахування та погашення за договором про споживчий кредит, сформовані первісним кредитором ТОВ «Мілоан». Також, представник позивача вказує, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним договором у ТОВ «Діджи Фінанс» позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Позивач вважає, що розмір витрат відповідача, пов`язаних з правничою допомогою у розмірі 8000 грн є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, тому вважає вимоги відповідача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн необґрунтованими. З цих підстав просив задовольнити позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс», справу розглянути без участі представника позивача.

15 липня 2024 року від представника відповідача адвоката Раковець О. О. надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому вона зазначає, що позивач не надав відповідачу ні доказів про пролонгацію кредитування відповідача, ні оновлені графіки платежів, які б мали бути у разі збільшення строку кредитування у відповідності до п.2.3.1.2 та п.4.1 вказаного договору позики. При цьому посилається на п.110 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17, в якій вказується, що «законодавство встановило наслідки як надання можливості правомірно сплачувати кредитору борг протягом певного часу (стаття 1048 ЦК України), так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплачувати гроші, але неправомірно не сплачує їх (стаття 625 ЦК України). Також вказує, що позивач не заявляє стягнення відсотків як форму відповідальності за прострочення повернення кредиту у відповідності до цієї статті,тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 60 000,00 грн.

Щодо заперечень позивача про попередній розрахунок сум судових витрат на професійну допомогу в розмірі 8000 грн, зазначає, що відповідно до п.3 додаткової угоди до договору про правову допомогу, сторони погодили, що підготовка, формування, подача адвокатом заяви по суті справи №754/8473/24 у суді будь-якої інстанції незалежно від її об`єму, кількості додатків та способу подачі, підлягає оплаті в розмірі 2500 грн. До відзиву було долучено акт наданих послуг від 08.07.2024 щодо підготовки, формування та подання відзиву на позов по цій справі на суму 2500 грн. Вважає вартість вказаних послуг розумною, необхідною та співмірною.

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги позивача, справу розглянути без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Раковець О. О. у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать заяви адвоката Раковець О. О. до суду.

Представник третьої особи ТОВ «Мілоан» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі Анкети-заяви на кредит №10331946 від 12.07.2021, між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 12.07.2021 року було укладено договір про споживчий кредит №10331946.

За умовами кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 20 000,00 грн. Кредит надавався на 15 днів з 12.07.2021р. дата повернення кредиту 27.07.2021 року. Комісія за надання кредиту 2000,00 грн, яка нараховується одноразово за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту. Проценти за користування кредитом 3750,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Паспортом споживчого кредиту, що підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, встановлено суму кредиту 20 000,00 грн, строк кредитування 15 днів, мета отримання кредиту на задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Спосіб надання - переказ на картковий рахунок. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на весь строк користування кредитом згідно п.1.3 договору 25 750,00 грн. Реальна річна процентна ставка 46, 729% річних. Сторонами договору було погоджено графік платежів.

12.07.2021 року на кредитний рахунок ОСОБА_1 від ТОВ «Мілоан» надійшли кошти у розмірі 20 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням 29818763 від 12.07.2021.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У пункті 5 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Договір, укладений у електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19; від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18; від 07.10.2020 року № 127/33824/19.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника, що підтверджується платіжним дорученням 29818763 від 12.07.2021.

Крім того в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості за кредитом, з якого вбачається, що відповідач належним чином не виконувала зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість в загальній сумі 85 750 грн., з яких: 20 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 63 750 грн - заборгованість за відсотками, 2000 грн -заборгованість за комісійними винагородами.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч. 1ст. 1054 ЦК України визначено, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (положення кодексу, що регулюють договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було укладено договір про споживчий кредит №103331946 від 12.07.2021 з ТОВ «Мілоан» в електронній формі, кошти відповідачу було перераховано на його кредитний рахунок у розмірі 20 000,00 грн, про що відповідач у відзиві не заперечувала.

Фактично позикодавець виконав свої вимоги у повному обсязі, проте доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, а саме повернення коштів у визначені договором строки відповідач суду не надала.

Судом, також, встановлено, що 13.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №10Т, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором №103331946 від 12.07.2021, що підтверджується витягом з додатку до вказаного договору факторингу, за яким ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 85 750 грн., з яких: 20 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 63 750 грн заборгованість за відсотками, 2000 грн - заборгованість за комісійними винагородами.

ТОВ «Діджи Фінанс» не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника.

Згідно п. 5.2.5 договору факторингу ТОВ «Діджи Фінанс» в строк десять робочих днів з моменту укладання договору оформлює та надсилає кожному з боржників повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Діджи Фінанс», складеного за формою згідно додатку №5 до цього договору.

27.09.2023 року за вих. №-АВ ТОВ «Діджи Фінанс» було направлено на адресу відповідача досудову вимогу, але неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі, а отже, не впливає на вирішення питання про заміну сторони.

Саме такий висновок викладено у постанові Верховного суду від 19.08.2021 року справа №442/933/13-ц.

Щодо нарахованих відсотків за договором про споживчий кредит №103331946 від 12.07.2021 суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.4 договору визначено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 27.07.2021.

Пункт 2.3 договору передбачає його пролонгацію на пільгових та стандартних умовах.

Пунктом 2.3.1.2 передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом.

Тобто договором передбачено строк його дії у разі невчасного повернення кредиту з урахуванням пролонгації.

З розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач вчасно 27.07.2021 позику в сумі 20 000, 00 грн не повернула, та з урахуванням того, що вона продовжувала користуватись кредитними коштами, договір про споживчий кредит продовжувався до 25.09.2021 року та відповідно нараховувались відсотки в межах його дії (до 25.09.2021) відповідно до умов п.1.6. договору, з якими погодився відповідач, за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом за 60 днів і таке нарахування відповідає вимогам ЦК України та умовам договору.

Посилання відповідача щодо неправомірності стягнення відсотків після 27.07.2021 та твердження, що їх нарахування повинно було б здійснюватись як нарахуваннявідсотків за статтею 625 ЦК України, а саме за порушення грошового зобов`язання, суд до уваги не приймає, оскільки первісним кредитором ТОВ «Мілоан», правонаступником якого є позивач, відсотки нараховані відповідно до передбачених умов договору №103331946 від 12.07.2021 та в межах строку дії цього договору, такі нарахування не є відповідальністю, що передбачена статтею 625 ЦК України, неустойкою чи іншими платежами та відповідно списанню не підлягають.

Після відступлення права грошової вимоги, відповідач не здійснила жодного платежу для погашення наявного в неї боргу за вищевказаним договором, ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора.

Таким чином, фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку ТОВ «Діджи Фінанс» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 20 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 63 750 грн заборгованість за відсотками та 2000 грн - заборгованість за комісійними винагородами, що разом становить 85 750 грн.

В зв`язку з невиконанням відповідачемзобов`язання по кредитному договору, за якими кредитодавець виконав умови повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови та правила договору, не повернувши позичені кошти, порушено майнові права ТОВ «Діджи Фінанс», тому з відповідача слід стягти заборгованість за договором та задовольнити позов в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн на користь позивача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01.04.2024 року укладений між позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Б.М. Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» надано наступну професійну правничу допомогу: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» 1,5 год 2250 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи - 3 год - 3000 грн; формування додатків до позовної заяви 1 год. 750 грн, загальна вартість професійної правничої (правової) допомоги становить 6 000,00 грн.

У зв`язку з наведеним, за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, такі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 6000,00 грн.

Керуючись ст. 12, 81, 141, 137, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

- позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №103331946 від 12.07.2021 в розмірі 85 750 грн., з яких: 20 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 63 750 грн заборгованість за відсотками, 2000 грн - заборгованість за комісійними винагородами

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судові витрати на оплату судового збору в сумі 2 422, 40 грн та на оплату правової допомоги в розмірі 6 000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження - м. Бровари, вул. Київська, буд. 243-А, а/с 897, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 42649746.

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1 .

Головуюча: Л. В. Максименко