Справа № 529/732/24
Провадження № 2/529/42/25
23 січня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Чуб К.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ЕЙС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТОВ Фінансова компанія ЕЙС" звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №702543342 від 24.03.2021 у розмірі 27 118,08 грн, в якому також просить стягнути з відповідача судові витрати у справі - сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 24.03.2021 між ТОВ Манівео швидка фінансова допомога та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір № 702543342. Згідно договору відповідач отримав кредит у розмірі 15 200,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку строком на 98 днів, на умовах сплати процентів за користування кредитом, які є фіксованими. 24.04.2021 укладено додаткову угоду, якою строк оплати наступного платежу продовжено на 14 днів.
В подальшому, 17.07.2024 між ТОВ ФК Онлайн Фінанс та ТОВ ФК ЕЙС укладено договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого ТОВ ФК Онлайн Фінанс відступило ТОВ ФК ЕЙС право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача.
06.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
В позовній заяві позивач вказав про відсутність заперечень проти винесення заочного рішення.
Відповідачу ОСОБА_1 ухвала про відкриття провадження та копія позову з додатками до нього надсилалась за останнім відомим місцем проживання, однак конверт з вказаними документами повернувся до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.
Крім того, про розгляд справи відповідач ОСОБА_1 повідомлений згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав.
Враховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання ним у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України.
За таких обставин судом відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 24.03.2021 між ТОВ Манівео швидка фінансова допомога та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір № 702543342, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 15 200,00 грн строком на 98 днів, на умовах сплати процентів за користування кредитними коштами за дисконтною процентною ставкою - у розмірі 0,65 % у день від суми кредиту, та у розмірі 1,30% в день від суми кредиту за час користування ним за базовою процентною ставкою. Дисконтна процентна ставка застосовується за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку, вказаного у графіку платежів (а.с. 12-13).
Разом з договором відповідачем підписано в електронній формі паспорт споживчого кредиту продукту Комфорт до вказаного договору №702543342 (а.с. 11).
24.04.2021 між ТОВ Манівео швидка фінансова допомога та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору №702543342 від 24.03.2021 відповідно до якого відповідачу продовжено загальний строк, на який був наданий кредит, та строк оплати чергового платежу на чотирнадцять днів (зворот а.с. 14).
28.11.2018 між ТОВ Манівео швидка фінансова допомога та ТОВ Таліон Плюс укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ Манівео швидка фінансова допомога зобов`язується відступити ТОВ Таліон Плюс права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ Таліон Плюс зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ Манівео швидка фінансова допомога. Строк дії договору закінчується 28.11.2019 (а.с. 35-38). Додатковою угодою № 19 строк дії вищевказаного договору факторингу продовжено до 31.12.2020 (а.с. 41). Додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 договір факторингу викладено у новій редакції, відповідно до якої строк дії договору факторингу закінчується 31.12.2021 (а.с. 42-45). Додатковою угодою № 27 від 31.12.2021 сторони продовжили строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2022 (а.с. 49).
05.08.2020 між ТОВ Таліон Плюс та ТОВ ФК Онлайн Фінанс укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до якого ТОВ Таліон Плюс зобов`язується відступити права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ ФК Онлайн Фінанс зобов`язується їх прийняти (а.с. 54-56). Додатковою угодою № 2 від 03.08.2021 сторони домовились продовжити строк дії вказаного договору факторингу до 31.12.2022 (а.с. 59). Відповідно до додаткової угоди №3 від 20.12.2022 до договору факторингу №05/0820-01, строк дії договору факторингу продовжено до 30.12.2024 включно (а.с. 60).
17.07.2024 між ТОВ ФК Онлайн Фінанс та ТОВ ФК ЕЙС укладено договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого ТОВ ФК Онлайн Фінанс передає (відступає), а ТОВ ФК ЕЙС приймає права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 64-67).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до вищезгаданого Договору факторингу ТОВ ФК ЕЙС набуло права грошової вимоги за кредитним договором №702543342 до відповідача ОСОБА_1 в загальній сумі 27 118,08 грн., з яких 13 552,22 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 13 565,86 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 69).
У матеріалах справи відсутнє повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу такого повідомлення за договорами факторингу.
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.
Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі №752/8842/14-ц).
Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.
Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений 24 березня 2021 року, натомість договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон плюс», був укладений 28.11.2018. Тобто на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та ОСОБА_1 , і в первісного кредитора не виникло права вимоги за неіснуючим зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018.
Оскільки ТОВ «Таліон плюс» право вимоги стосовно відповідача як боржника у зобов`язанні не набуло, таке право не могло бути передане цим товариством на підставі договору факторингу від 05.08.2020 ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», яке, у свою чергу, не могло передати таке право в подальшому на підставі договору факторингу від 17.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», яке за вищенаведених обставин не має права вимагати від відповідача сплати заборгованості за кредитним договором №702543342, укладеним 24.03.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .
Таким чином, позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги стосовно ОСОБА_1 за кредитним договором № 702543342 від 24 березня 2021 року від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», відповідно від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та відповідно від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС».
Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з підстав недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.
Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Таким чином, понесені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 274 - 279, 280 - 284, 352, 354 ЦПК України, суд
У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ЕЙС до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Головуючий: К.В. Чуб