Справа № 174/1317/24
п/с № 2/174/72/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, адвокат Фурман В.О., звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що між позивачем та відповідачем виникли фактичні шлюбні відносини та від яких народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час відносини між ними припинено, вони проживають окремо та будь-яких відносин не підтримують. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області 26.07.2024 року видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, до досягнення дитиною повноліття. Наразі дитина проживає разом з матір`ю і та регулярно несе додаткові витрати на дитину. Відповідач проживає окремо і участі у додаткових витратах не приймає. Підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення додаткових витрат на утримання дитини стало хронічне захворювання, а саме: дитина має вроджену ваду серця: дефект міжпредсердної перегородки. Відкриту артеріальну протоку. Функціонуюче відкрите овальне вікно. Пієлоектазію лівосторонню. Потребує постійного нагляду вузьких спеціалістів. Дане хронічне захворювання провокує і інші супутні хвороби.

Відповідно до довідки № 0303 від 03.03.2024 року дитині було надано статус дитини інваліда строком до 04.09.2024 року. Відповідно до довідки № 3008 від 30.08.2024 року статус дитини-інваліда продовжено до 05.03.2025 року.

Позивач вказує, що 15.09.2023 року вона зверталась до ТОВ «Джей ЕМ Сі» у зв`язку із діагнозом гострий аденоїдит, гострий середній отіт. За візит до лікаря було сплачено 490 грн. Однак в подальшому в тексті позовної заяви зазначає, що за період з листопада, а не з вересня 2023 року і до жовтня 2024 року підтверджені додаткові витрати в розмірі 25 764,94 грн. Очікувані витрати протягом трьох місяців 28 000 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати в сумі 25 764,94 грн., покласти на відповідача судові витрати (а.с. 1-6).

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25.10.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження (п. 6 ч. 3 ст. 19 ЦПК України) з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли.

Представник позивача адвокат Фурман В.О. надала до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке задоволено судом.

05.11.2024 року представником позивача надано клопотання про долучення доказів до справи, а саме: дублікатів чеків про придбання ліків для дитини в аптеці (а.с. 67-71).

Відповідачем 18.12.2024 року подано відзив в якому він просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зокрема з тих підстав, що відповідач окрім сплати аліментів заборгованості по яким він не має, також добровільне робить щомісячно банківські переводи на рахунок позивача для додаткового утримання доньки, що підтверджує чеками за спірний період. Так з січня 2024 року по листопад 2024 року ним було переведено на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суду 23819,11 грн.: 06.01.2024 року 100,50 грн., 21.01.2024 року 201,01 грн., 22.01.2024 року 904,52 грн., 22.02.2024 року - 2562,81 грн., 14.03.2024 року 603,02 грн., 24.03.2024 року 351,76 грн., 05.04.2024 року 4522,61 грн., 11.04.2024 року - 1809,05 грн., 20.04.2024 року 251,26 грн., 27.04.2024 року - 201,01 грн., 13.05.2024 603,02 грн., 07.06.2024 року 301,51 грн., 16.06.24 року 2311,56 грн., 22.07.2024 року 100,50 грн., 26.08.2024 року 6834,17 грн., 25.09.2024 року 150,75 грн., 15.11.2024 року 2010,05 грн.

Вважає, що квитки на потяг не відносяться до додаткових витрат на дитину в розумінні положень ст. 185 СК України, витрати на вакцинацію не пов`язані із хворобою дитини. Обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей лежить на обох батьках, він приймав участь у додаткових витратах на дитину і сплатив 23819,11 грн., тому стягнення з відповідача усієї суми вважає необгрунтованим. Також вважає необгрунтованим розмір витрат на правову допомогу які позивач просить стягнути з відповідача (а.с. 83-93).

23.12.2024 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог на 18222,17 грн. оскільки дитина знову хворіла та були придбані ліки 07.11.2024 року, 14.11.2024 року, 14.11.2024 року, 14.11.2024 року, 16.11.2024 року, 17.11.2024 року, 17.11.2024 року, 24.11.2024 року, 08.12.2024 року, 10.12.20204 року, 10.12.20204 року, 11.12.2024 року, 13.12.2024 року, 13.12.2024 року. Вказує на те, що за період з листопада 2023 року по грудень 2024 року вона понесла підтверджені додаткові витрати в розмірі 43987,11 грн. До уточненої позовної заяви додала копії чеків та медичних документів (а.с. 98- 118).

У відповіді на відзив вказано, що відповідач дійсно надсилав грошові кошти, однак більшість з цих грошових переказів були на купівлю подарунків та солодощів дитині, а саме: 06.01.2024 року 100,50 грн. на солодощі. 21.01.2024 року 201,10 грн. часткове покриття витрат на ліки. 22.01.2024 року 904,52 грн. часткове покриття витрат на фонд лікарні. З 21.01.2024 року до 26.01.2024 року дитина перебувала на стаціонарному лікуванні, придбані ліки на суму 622 грн. 22.02.2024 року 2562,81 грн. часткове покриття витрат на аналізи. 22.02.2024 року за візит до лікаря сплачено 550 грн. (чек № 210119), придбано ліки на суму: 219,99 грн., 249,71 грн., 194,00 грн. За проведення аналізів 23.02.2024 року сплачено 2507,00 грн. та 125,00 грн., 14.03.2024 року 603,02 грн. часткове покриття витрат на вакцинацію, 15.03.2024 року було проведено щеплення дитини вакциною Синфлорікс від пневмококової інфекції вартістю 1276,30 грн. 24.03.2024 року 351,76 грн. на куртку дитини, про що є відповідна переписка між сторонами. 05.04.2024 року 4522,61 грн. на прохання відповідача позивач купила ювелірний виріб та відправляла відповідачу закордон, оскільки він попросив придбати такий виріб комусь на подарунок. 11.04.2024 року 1809,05 грн. часткове покриття витрат на аналізи. Повна вартість аналізів становила 3580 грн., що підтверджується скрін-шотами переписки, що додається. 20.04.2024 року 251,26 грн. кошти на великий кіндер-сюрприз для дитини, означене підтверджується скрін-шотами переписки, що додаються. 27.04.2024 року 201,01 грн. кошти на придбання дитячого молока по акції, що підтверджується скрін-штом переписки між сторонами, що додається. 13.05.2024 року 603,02 грн. кошти на подарунок, а саме роликові ковзани (уживані), що підтверджується скрін-штом переписки, яка додається. 07.06.2024 року 301,51 грн. кошти на подарунок за перший виступ дитини на великій сцені, що підтверджується скрін-шотом переписки, яка додається. 16.06.2024 року 2311,56 грн. часткове покриття витрат на лікарню, поїздку та харчування в лікарні. 17.06.2024 року проведено повторну консультацію алерголога, позивач сплатила 1000,00 грн. та 335,00 грн. Для цієї поїздки позивачем було придбано квитки на потяг вартістю 192,17 грн., 416,59 грн., 319,02 грн. 22.07.2024 року 100,50 грн. кошти на придбання солодощів дитині. 26.08.2024 року 6834,17 грн. кошти на подарунок дитині на день народження, а саме на святкування та продукти, з яких позивач приготувала святковий торт. 25.09.2024 року 150,75 грн. кошти на купівлю какао на прогулянці, що підтверджується скрін-шотами переписки, яка додається. 15.11.2024 року 2010,05 грн. кошти на зимову куртку дитині. Купівля солодощів, подарунків, зимових речей не є особливими обставинами, а отже такі грошові перекази не можуть вважатися участю в додаткових витратах на дитину, пов`язаних з хворобою. Крім того, в наданих відповідачем доказах грошових переказів призначення платежу не зазначено. Квитки на потяг - це витрати безпосередньо пов`язані із хворобою дитини, як і вакцина від пневмококової інфекції (а.с. 139-140).

Представник позивача приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просила задовольнити позов в повному обсязі, проти доводів викладених у відзиві заперечувала, просила надати строк для подання додаткових доказів. В подальшому позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, до суду надана заява, про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подала заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , сторони по справі (а.с. 42).

ОСОБА_1 має ще одну дитину, відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 9).

ОСОБА_1 подала за місцем роботи заяву про відпустку без збереження заробітної плати з 08.03.2024 року до 04.09.2024 року у зв`язку із потребою дитини у домашньому догляді (а.с. 9 зв).

Відповідно до копії довідки № 0303 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 03.03.2024 року та копії довідки № 3008 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді від 30.08.2024 року. ОСОБА_3 хворіє на захворювання J45 (код за МКХ 10) та перебуває на диспансерному обліку або має статус «дитина-інвалід» з 2021 року (а.с. 10).

Відповідно до копії довідки про отримання допомоги від 06.09.2024 року позивач перебуває на обліку в УСЗН ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.08.2024 року до 31.01.2025 року (а.с. 11).

Відповідно до копії довідки № 170, виданої КП «Вільногірський міський центр ПМСД» від 02.03.2021 року малолітній ОСОБА_3 було встановлено діагноз: вроджена вада серця: дефект міжпредсердної перегородки вторинний. Відкрита артеріальна протока. Функціонуюче відкрите овальне вікно. Пієлоектазія лівостороння. Потребує постійного нагляду вузьких спеціалістів, медикаментозного лікування (а.с. 11зв).

08.10.2024 року консультація алерголога, рекомендації: Аугментін ES, Серетид евохалер, Сингуляр, Вентолін евохалер, Діла: астма/риніт з алергокомпонентами (а.с. 7).

Виписано рецепт на ОСОБА_6 , придбані ліки, за візит до лікаря сплачено 1000,00 (а.с. 7зв.)

Згідно скріншоту з поміткою «викуплено» придбано Глюцемедін капсули 400мг № 30, які лікарем дитині не призначались, а тому не враховуються, а також Сингуляр таблетки призначені ОСОБА_3 (а.с. 12).

Згідно скріншоту з поміткою «викуплено» придбано Будесонід-Інтелі, Сінгуляр табл. (а.с. 12зв-13зв).

Посадочний документ на імя ОСОБА_7 суд не враховує, оскільки такі витрати на себе позивач має нести самостійно (а.с. 14, 15, 16, 16зв).

До матеріалів справи долучено лише один посадочний документ на потяг маршрутом Київ-Пасажирський-П`ятихатки на 13.06.2024 року на ім`я ОСОБА_3 , який приймається судом (а.с. 15зв).

Витрати на вакцинацію Пріорикс суд не приймає до уваги, оскільки не долучені медичні документи з яких вбачається, що вакцинація пов`язана із основним захворюванням (а.с. 17, 17зв).

Медичні аналізи в IQ lab, дата взяття матеріалу 19.06.2024 року прізвище пацієнта: ОСОБА_3 (а.с. 18).

МL DILA, KYIV сплачено 335,00 грн. 16.06.2024 року, однак не зрозуміло які медичні послуги надавались і що вони надавались саме ОСОБА_3 (а.с. 18зв).

Медичні послуги вартістю 1000,00 грн. суд враховує, оскільки цього числа відбулася консультація алерголога у відповідному медичному закладі. Рекомендації лікаря: Фліксотид евохалер, Вентолін евохалер, Антитіла М до кашлюку (а.с. 19, 19зв).

Вакцинацію Синфлорикс суд не приймає до уваги, оскільки не долучені медичні документи з яких вбачається, що вакцинація пов`язана із основним захворюванням (а.с. 20, 20зв).

Згідно скріншоту з поміткою «викуплено» придбано Вентолін евохалер, Фліксотид Евох., інгалятори (а.с. 21-22зв).

За медичні послуги Synevo сплачено 12.04.2024 року 3199,00 грн (259,00 грн.+2940,00 грн.) проводились дослідження по алергенам, що відповідає медичним документам (а.с. 23, 24).

Отримання консультації від ОСОБА_8 із медичним рекомендаціями суд приймає, оскільки переписка в мессенджері може підтверджувати надання медичних послуг (а.с. 24зв, 25).

Вартість консультації лікаря 490,00 грн., консультативні висновки 11.03.2024 року, рекомендовано Сингуляр 4 мг., Інгаляції Монтел (сигнуляр), ОСОБА_9 , (а.с. 26, 27).

Вартість консультації лікаря 490,00 грн., консультативний висновок 03.03.2024 року, рекомендовано Милукант (Сингуляр), Інгаляції вентолін (а.с. 27зв, 28).

Які ліки придбано в аптеці Подорожник за 445,72 грн. не зазначено (а.с. 28 зв).

Зроблена рентгенограма, згідно консультативного висновок від 29.02.2024 року, рекомендовано рентген (а.с. 29, 29зв).

Витрати на медичні послуги IQ lab та результати досліджень (а.с. 30-32за).

Згідно скріншоту з поміткою «викуплено» придбано Алерзин кр., Цитеал, Будесонід Астразенека небули сусп. д/інг., відомості щодо призначення дитині Пантестина матеріали справи не містять (а.с. 33, 34).

Візит до лікаря 22.02.2024 року та консультативний висновок від цієї ж дати, рекомендовані Аллерзин, інгаляції пульмікорт, ОСОБА_10 , Цитеал, пакет Паразити, аналіз крові (а.с. 34зв, 35).

Придбані ліки на 622,00 грн. (а.с. 36).

Дослідження на антигени грипу А та В (а.с. 37).

Виписка з медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 38, 39).

Згідно скріншоту з поміткою «викуплено» придбано ОСОБА_6 (а.с. 38зв).

15.09.2023 року ОСОБА_3 отримала консультацію лікаря, призначено лікування (а.с. 40, 41).

Представником позивача подані копії товарних чеків.

Товарним чеком № 16954 від 13.03.2024 року підтверджується придбання Вентолін еволахер 100 мг/доза 200 доз на суму 109,99 грн. (а.с. 69).

Товарним чеком № 16951 від 13.03.2024 року підтверджується придбання ОСОБА_11 50 мг/120 доз аер. на суму 205,66 грн. (а.с. 69зв).

Товарним чеком № 14850 від 02.02.2024 року підтверджується придбання Сельтавір 75мг № 10 капс. на суму 457,04 грн. (а.с. 70).

Товарним чеком № 44-34845 від 03.04.2024 року підтверджується придбання Сінгуляр табл. жувальні на суму 218,56 грн. (а.с. 70зв).

Товарним чеком № 44-28494 від 18.03.2024 року підтверджується придбання Сінгуляр табл. жувальні на суму 213,09 грн. (а.с. 71).

Товарним чеком № 20209 від 14.05.2024 року підтверджується придбання Будесонід-Інтелі 200мкг/доза 10 мл 200 доз д/інг на суму 249,91 грн. (а.с. 72).

Товарним чеком № 16009 від 22.02.2024 року підтверджується придбання Цитеал 250 мг. р-н на суму 249,71 грн. (а.с. 72зв).

Товарним чеком № 44-19508 від 22.02.2024 року підтверджується придбання Алерзин кр. 5мг/мп фл 20 мл № 1 на суму 194,00 грн. (а.с. 72зв).

Вказані товарні чеки суд приймає як належні та допустимі докази, оскільки перелічені препарати призначались відповідно до наданих матеріалів для лікування ОСОБА_3 та відповідають сумам вказаним у скріншотах замовлень долучених до позовної заяви, а також спірному періоду.

Товарним чеком № 44-25509 від 10.03.2024 року підтверджується придбання крему Бепантен вартістю 251,60 грн., товарним чеком № 44-28778 від 19.03.2024 року підтверджується придбання ОСОБА_12 вартістю 53,40 грн. однак доказів того, що їх було придбано за призначенням лікаря та для дитини у зв`язку із її захворюванням не надано, тому судом вказані товарні чеки не враховуються (а.с. 71зв, 73).

Згідно копій платіжних інструкцій підтверджується перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 загалом в сумі 23819,11 грн. (а.с. 87-91).

Згідно довідки про відсутність заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що на виконанні у виконавчому відділі перебуває виконавче провадження № 72645764 з примусового виконання судового наказу № 174/658/23 н/п 2-н/174/174/2023 виданого 26.07.2023 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 24.07.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по аліментам станом на 06.12.2024 року відсутня (а.с. 93).

Чеки № 198283 від 07.11.2024 року, від 14.11.2024 року, від 08.12.2024 року та інші чеки долучені на підтвердження витрат на лікування дитини поза межами спірного періоду судом до уваги не приймаються. Як і не приймаються докази консультації алерголога, сімейного лікаря, проходження курсу Бактек, оплату за термобокс та послуги Нової пошти, обґрунтування судом надано в мотивувальній частині рішення (а.с. 107-117).

Витрати по оренді приміщення в сумі 1250,00 грн. та 600 грн., придбання пуховика на суму 1999,00 грн. підтверджені чеками, вказані витрати не є додатковими витратами на дитину (а.с. 121, 133, 137).

До матеріалів справи долучена переписка сторін у месенджері Телеграм (а.с. 121зв.-124, 125, 126, 127, 128-131, 132, 132зв, 135зв, 136 зв, 137зв.).

Відповідно до копій наказу про надання відпустки № 65-к/тр/ВП-24 ОСОБА_1 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати у зв`язку з потребою дитини в домашньому догляді з 15.10.2024 року до 05.03.2025 року, згідно наказу № 07-к/тр/ВП-24 Зюзь Д.В. перебувала у відпустці з 08.03.2024 року по 04.09.2024 року (а.с. 153, 154).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Судувід 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Спір між сторонами виник з приводу стягнення додаткових витрат на дитину. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той і батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами. Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Відповідно до вимог Закону, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, згідно якого СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі №320/383/19.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 29 квітня 2022 року в справі №761/27222/20.

Суд при визначенні розміру додаткових витрат може стягнути з відповідача й більшу частину понесених позивачем додаткових витрат на утримання дитини, враховуючи матеріальне становище сторін та відсутність у позивача можливості отримувати самостійний дохід у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за дитиною. Прикладом присудження з відповідача більшої частини понесених додаткових витрат (3/4 частин) є постанова Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 607/1909/16-ц.

Як убачається з матеріалів справи, докази в своїй сукупності дійсно свідчать про необхідність понесення періодичних додаткових витрат позивачем, зумовлених станом здоров`я дитини сторін, а також фактичне понесення таких витрат. Так, такі витрати необхідні для постійного періодичного діагностування стану здоров`я дитини, лікування, що необхідне для покращення стану здоров`я дитини. Як вбачається із наведених доказів дитина має потребу як в проходженні діагностичних та лікувальних процедур.

Слід звернути увагу, що у кожній справі з подібним предметом спору суд виходить із конкретних обставин справи щодо необхідності стягнення додаткових витрат, залежно від особистих, індивідуальних особливостей дитини.

Щодо розміру додаткових витрат.

В позовній заяві від 23.10.2024 року ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача додаткові витрати в сумі 25 764,94 грн., які вона виходячи з наведеного в позовній заяві розрахунку понесла за період з листопада 2023 року по жовтень 2024 року, коли і звернулась із позовною заявою (а.с. 1-6). У відзиві на позовну заяву вказано, що відповідач сплачує аліменти на дитину та заборгованості не має, перераховує кошти на картковий рахунок відповідача і за період з січня 2024 року по 15.11.2024 року перерахував 23819,11 грн. для додаткового утримання доньки. Вказано, що квитки на потяг не відносяться до додаткових витрат на дитину в розумінні положень ст. 185 СК України, витрати на вакцинацію не пов`язані із хворобою дитини. Обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей лежить на обох батьках (а.с. 83-93).

В подальшому представником позивача додано копії чеків на підтвердження придбання ліків для дитини сторін, які співпадають по зазначеним сумам із скріншотами замовлень в аптеках м. Вільногірська, долучених до первісної позовної заяви.

23.12.2024 року представником позивача подана заява про збільшення позовних вимог, оскільки за період з 07.11.2024 року і по 15.12.2024 року дитина сторін хворіла і у зв`язку з цим позивачем понесені додаткові витрати на суму 18222,17 грн.

Загалом позивач просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в сумі 43987,11 грн. (первісні вимоги в сумі 25764,94 + 18222,17 витрати після звернення з позовом до суду).

Щодо додаткових витрат в сумі 18222,17 грн. за період після звернення з позовом до суду.

Перше судове засідання у справі було призначено на 25.11.2024 року, у зв`язку із надходженням відзиву на позовну заяву розгляд справи було відкладено на 27.12.2024 року, а заява про збільшення позовних вимог подана до суду 23.12.2024 року.

Таким чином, заява про збільшення позовних вимог була подана з порушенням строку, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України.

Крім того, під збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога (збільшення чи зменшення ціни позову, збільшення чи зменшення кількості товару тощо). Тобто, збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір заявлених вимог. Разом з тим, збільшенням розміру позовних вимог є збільшення позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві, тому збільшення розміру позовних вимог не може бути повязано з предявленням додаткових чи нових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2019 року у справі № 925/185/19.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач просить стягнути з відповідача 25764,94 грн. за період з 15.09.2023 року по жовтень 2024 року додаткові витрати на дитину.

Як вбачається із заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в сумі 43987,11 грн., але вже за період з 15.09.2023 року по 15.12.2024 року.

Аналізуючи позовні вимоги, зазначені в позовній заяві, та вимоги, викладені у заяві про збільшення позовних вимог, суд приходить до висновку, що збільшення (зменшення) можливе при здійсненні перерахунку за попередньо заявлений період, а не новий.

Також, важливим є той факт, що у справах про стягнення грошових сум період часу, впродовж якого заявник просить стягнути відповідну суму, входить до кола обставин, з якими сторона повязує своє порушене право та законний інтерес, які суд має попередньо зясувати та встановивши існування таких, перевіривши правильність здійснення відповідних нарахувань, має прийняти рішення про стягнення заявлених сум чи відмову у такому стягненні.

Отже, виходячи зі змісту позовних вимог, викладених у позовній заяві та позовних вимог, викладених у заяві про їх збільшення, суд розцінює останню як заяву про збільшення розміру позовних вимог та одночасну зміну предмета і підстав позову, оскільки збільшення заявлених до стягнення сум нарахувань відбулось внаслідок зміни періоду їх нарахування.

Отже, заява про збільшення позовних вимог, як зясовано судом, спрямована на одночасну зміну предмету і підстав позову, що не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/18389/20.

З урахуванням викладеного, вирішуючи позов по суті, суд вважає за необхідне не прийняти заяву про збільшення позовних вимог від 23.12.2024 року. При цьому, це жодним чином не порушує прав позивача, оскільки не позбавляє її права на звернення за захистом порушеного права до суду в подальшому.

Щодо первісних позовних вимог в сумі 25764,94 грн., то виходячи зі змісту відзиву на позовну заяву можна зробити висновок, що відповідачем не заперечується необхідність додаткових витрат на утримання дитини, оскільки він стверджує, що ним для цього переведені на рахунок позивача 23819,11 грн. заперечує тільки щодо включення до переліку додаткових витрат вакцинації та придбання квитків, заперечує проти стягнення з нього усієї суми заявлених позивачем додаткових витрат, виходячи із рівності обов`язку обох батьків по утриманню неповнолітніх дітей.

При цьому у відповіді на відзиві поданому представником позивача, виходячи із його змісту вбачається, що позивач погоджується з тим, що відповідачем частково покриті додаткові витрати на дитину, але вона розподіляє отримані кошти на власний розсуд. Наполягає на тому, що грошові кошти які перераховував їй відповідач витрачались не тільки на лікування дитини сторін на підтвердження чого надала скріншоти переписки сторін у месенджері досліджені судом відповідно до вимог ст.ст. 7, 236 ЦПК України та ст.ст. 302, 306 ЦК України у нарадчій кімнаті без оголошення їх змісту у судовому засіданні. Також судом досліджені скріншоти щодо безготівкових платежів та чеки. Неприйняття вказаних доказів на думку суду в даному випадку буде проявом надмірного формалізму.

Виходячи зі змісту відзиву на позов позивач погоджується з тим, що відповідач дійсно надсилав грошові кошти, на лікування дитини починаючи з січня 2024 року про що зазначає і відповідач, надавши копії платіжних інструкцій.

Починаючи з січня 2024 року позивач вказує, що відповідач зробив грошові перекази на суму 8392,06 грн (201,10 + 904,52 + 2562,81 + 603,02 + 1809,05 + 2311,56) на додаткові витрати на лікування. На інші не повязані із лікуванням дитини витрати відповідачем надіслано 15427,14 грн (100,50 + 351,76 + 4522,61 + 251,26 + 201,01 + 603,02 + 301,51 + 100,50 + 6834,17 + 150,75 + 2010,05). А разом 23819,11 грн.

Щодо витрат за спірний період які суд відносить до додаткових витрат на дитину пов`язаних із її хворобою суд відносить наступні.

Вартість консультації лікаря в сумі 1000,00 грн., придбання ліків на суму 862,43 грн. 294,88 грн., придбання Сингуляр таблетки жувальні 4 мг № 28 1 блістер на суму 227,91 грн., придбання Будесонід-інтелі на суму 249,91 грн., придбання Сінгулґр табл. Жув. 4 мн № 28 на суму 218,56 грн., а також Сінгулґр табл. Жув. 4 мн № 28 на суму 213,09 грн., вартість проїзду ОСОБА_3 319,02 грн., вартість консультації лікаря 1000,00 грн., ОСОБА_13 вартістю 205,66 грн., Вентолін евохалер вартістю 109,99 грн., придбання Спейсер Rabir Chamber Medium та ще одного інгалятора на суму 601,50 грн. (311,50 + 290,00), вартість медичних послуг 12.04.2024 року на суму 259,00 грн. та 2940,00 грн., консультація лікаря 653,27 грн., вартість консультації лікаря 490,00 грн. та вартість консультації лікаря 03.03.2024 року в сумі 490,00 грн., медичні послуги (аналізи) 23.02.2024 року 125,00 грн. та 2507,00 грн., придбання Алерзин кр. 5мг/мл фл на суму 194,00 грн., Цитеал 250 мл р-н на суму 249,71 грн., Будесонід Астаразенека небули сусп. д/інг на суму 104,99 грн., вартість консультації лікаря 22.02.2024 року в сумі 550,00 грн., придбання Аугментін ES на суму 316,80 грн., придбання Сельтавір 75мг № 10 капс. та Називин разом 622,00 грн., а також придбання Сельтавір 75мг № 10 капс. за 457,04 грн.

Загалом додаткові витрати на дитину склали 15261,76 грн.

Вказаного висновку суд доходить проаналізувавши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку. При цьому суд враховує практику ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом». Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Отже, розглядаючи спір по суті, встановивши, що позивачем понесені підтверджені належним чином додаткові витрати на дитину в сумі 15261,76 грн., суд приходить до висновку, що вказані витрати викликані особливими обставинами, пов`язаними з хворобою дитини, відповідно до її діагнозу. Також проаналізувавши надані докази та переписку сторін суд вважає, що відповідач перераховував на рахунок позивача грошові кошти в тому числі для відшкодування додаткових витрат на дитину і вважає, що вказана сума становить 8392,06 грн.

Разом з тим, твердження відповідача і його представника щодо рівності обов`язку обох батьків в частині оплати додаткових витрат на дитину не можна прийняти до уваги, оскільки розмір додаткових витрат визначається за рішенням суду (ч. 2 ст. 185 СК України) з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

В зв`язку з наведеним, враховуючи положення ч. 1 ст. 185 СК України, а також враховуючи, що позивач не працює, здійснюючи догляд за дитиною, однак отримує державну допомогу, враховуючи матеріальний стан відповідача ОСОБА_2 , який є здоровим і працездатним, очевидно має стабільний дохід, суд приходить до висновку, що з відповідача в судовому порядку підлягають стягненню додаткові витрати в розмірі 3/4 частини, понесених позивачем, що складатиме: 15261,76 х 3/4 = 11446,32 грн., а оскільки відповідачем вже перераховано позивачу 8392,06 грн., то 3054,26 грн. Посилання представника позивача на те, що в платіжних доручення копії яких надані відповідачем відсутнє призначення платежу суд не приймає до уваги, оскільки вказані суми не можна вважати сплатою аліментів, оскільки по виконанню судового наказу відкрито виконавче провадження і як зазначає відповідач кошти перераховуються на депозитний рахунок ВС, водночас позивач не заперечувала отримання від відповідача тих грошових переказів в яких вона вказана отримувачем. Будь-яких доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань відповідача перед позивачем до суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 від отримання грошових переказів, здійснених ОСОБА_2 .

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме, в сумі 3054,26 грн. (11446,32 8392,06), а інші 1/4 частину витрат суд вважає за необхідне віднести на рахунок позивача, що буде відповідати принципам розумності та справедливості та межам доводів та вимог позову. В іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати у виді судового збору в порядку ст.ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 143,58 грн. В іншій частині віднести на рахунок держави.

На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, до первісного позову надано копії наступних документів: договору № 17/10/24-1 про надання правничої допомоги від 17.10.2024 року; ордеру, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, рахунок на оплату № 01 від 17.10.2024 року, додаткова угода №1 до договору про надання правничої допомоги № 17/10/24-1 від 17.10.20204 року (а.с. 47-50). Позивач очікував понести витрати на професійну правничу допомогу 5000 грн. консультація, оцінка доказів, підготовка та подання позовної заяви в т.ч. відправлення позову з додатками сторонам по справі, 2000 грн. участь в одному судовому засіданні в режимі відеоконференції (у випадку необхідності), 3000 грн. відповідь на відзив (у випадку необхідності).

Так, лише за заявою учасника справи (в даному випадку відповідача), про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд має можливість на зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Така правова позиція міститься в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 01.12.2021 року у справі № 607/14338/19-ц.

В даній постанові Верховний Суд зазначив, що матеріали справи не містять клопотання Особа_1 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.

Аналогічний правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19 (п. 40).

Відповідач ОСОБА_2 лише просив віднести судові витрати на рахунок позивача та вказував, що реально грошові кошти на правничі послуги позивачем не сплачені.

Щодо цього слід зазначити, що у висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20, зазначено, що відшкодуванню підлягають витрати на правничу допомогу незалежно від того, чи вони вже сплачені чи тільки мають бути сплачені. Доказів того, що позивач отримала безоплатну правову допомогу суду не надано.

Вирішуючи питання про розмір витрат на правничу допомогу, які мають бути стягнут із відповідача, суд в даному випадку керується приписами п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, згідно якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (в тому числі і витрати сторін на правничу допомогу), покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на правничу допомогу мають бути стягнуті пропорційно розміру задоволених позовних вимог з урахуванням складності справи, розумності, об`єктивності, реальності їх надання, суд приймає до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правової (правничої) допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, та приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 369,93 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , одноразово додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3054 (три тисячі п`ятдесят чотири) грн. 26 коп.

В задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 143,58 грн. В іншій частині віднести на рахунок держави.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 витрати на правову допомогу в сумі 369,93 грн. В іншій частині віднести на рахунок позивача.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 31.01.2025 року.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області І.А. Ілюшик