УХВАЛА

30 січня 2025 року

м. Київ

справа № 184/657/23

провадження № 61-567ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 07 жовтня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07 жовтня 2024 року, залишеною без змін постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року, закрито провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки розгляд даної справи належить до юрисдикції господарського суду.

Суди встановили, що спір у цій справі виник між членом ОСББ «Скіфське містечко» та власником майна у багатоквартирному будинку ОСОБА_1 і головою правління ОСББ з приводу правомірності її діяльності, щодо розпорядження коштами ОСББ «Скіфське містечко», тому стосується захисту прав позивача як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушених, на його думку, неправомірною діяльністю юридичної особи, членом якої він є, та її посадових осіб. Тому суди, з урахуванням подібних правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17, від 02 жовтня 2019 року у справі №501/1571/16-ц, від 02 лютого 2021 року у справі № 906/1308/19, зробили висновок про те, що цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю юридичної особи, відтак повинен розглядатися за правилами господарського судочинства і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, зміст доводів касаційної скарги зводить до обґрунтування позивачем своїх вимог по суті спору, свідчить про незгоду позивача зі змістом оскарженого судового рішення, проте скарга не містить посилання на неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при постановленні оскаржених судових рішень про закриття провадження у справі. Саме по собі зазначення фактичних обставин та вимог позовної заяви без обґрунтування недотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушень норм процесуального права не може бути підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

Ураховуючи наведене, заявникам необхідно подати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу у новій редакції, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, додати до неї докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись статтями 185, 392, 390, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 07 жовтня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 грудня 2024 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначеного недоліку касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 393 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков