КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 22-ві/824/10/2025
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 761/12252/21

04 лютого 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Кафідової О.В., розглянувши заяву представника відповідача Державного підприємства «Інформаційні судові системи» Дзенкевич Анастасії Вікторівни про відвід суддів Яворського М.А. та Фінагеєва В.О., у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інформаційні судові системи» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі незаконно звільненого, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до дня поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу 23 жовтня 2024 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року поновлено строк та відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року справу призначено до судового розгляду на 29 січня 2025 року о 09 годині 15 хвилин.

31 січня 2025 року до Київського апеляційного суду від представника відповідача Державного підприємства «Інформаційні судові системи» Дзенкевич Анастасії Вікторівни надійшла заява про відвід суддів Яворського М.А. та Фінагеєва В.О.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що в судовому засіданні 29 січня 2025 року суддя Яворський М.А. ставив запитання представнику відповідача, які на думку заявника свідчать про відсутність безсторонності та упереджене ставлення до відповідача.

Вказує на те, що після судового засідання з`ясувались обставини, які підтверджують конфлікт інтересів у судді Фінагеєва В.О., оскільки син судді- Фінагеєв Євгеній Валерійович у період з 12 грудня 2019 року по 18 лютого 2022 року працював у ДП «Інформаційні судові системи».

Вважає, що суддя Фінагеєв В.О. не міг не знати, що його син підтримував дружні стосунки з позивачкою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2025 року заяву Державного підприємства «Інформаційні судові системи», подану представником Дзенкевич Анастасією Вікторівною, про відвід суддів Яворського Миколи Анатолійовича та Фінагеєва Валерія Олександровича визнано не обґрунтованою та передано до канцелярії Київського апеляційного суду для автоматизованого розподілу суддів в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід суддів Яворського Миколи Анатолійовича та Фінагеєва Валерія Олександровича вважаю, що підстави для задоволення заяви відсутні з огляду на наступне.

Статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу колегії, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Доводи заяви відносно того, що в судовому засіданні 29 січня 2025 року суддя Яворський М.А. ставив запитання представнику відповідача, які на думку заявника свідчать про відсутність безсторонності та упереджене ставлення до відповідача, є необґрунтованими, оскільки як вбачається з протоколу судового засідання та диску з записом судового засідання, головуючим суддею Яворським М.А. задавались питання представнику відповідача щодо предмету спору, що в свою чергу відповідає вимогам ст. ст. 214, 228 ЦПК України.

Доводи заяви відносно того, що суддя Фінагеєв В.О. має конфлікт інтересів, оскільки син судді - Фінагеєв Євгеній Валерійович у період з 12 грудня 2019 року по 18 лютого 2022 року працював у ДП «Інформаційні судові системи», мав дружні стосунки з позивачкою про які не міг не знати суддя Фінагеєв В.О., є необґрунтованими. Такі доводи зводяться лише до припущень заявника, не підтверджені належними та допустимими доказами.

З викладеного вбачається, що доводи заявника стосовно наявності підстав для задоволення заяви про відвід суддів Яворського М.А. та Фінагеєва В.О., не свідчать про існування підстав визначених у ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до п. 1ст. 6 Конвенції наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, підстав для встановлення будь-якої прямої чи побічної зацікавленості суддів Яворського М.А. та Фінагеєва В.О. в результатах справи, або інших обставин, що викликають сумнів в їх неупередженості або об`єктивності під час розгляду даної цивільної справи, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 34, 36, 40 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника відповідача Державного підприємства «Інформаційні судові системи» Дзенкевич Анастасії Вікторівнипро відвід суддів Яворського М.А. та Фінагеєва В.О., у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інформаційні судові системи» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі незаконно звільненого, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до дня поновлення на роботівідмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: