КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 372/2654/13 Головуючий у суді першої інстанції - Степанова О.С., Зінченко О.М.
Номер провадження № 22-ц/824/814/2025 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Русан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 вересня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року ПАТ КБ «Правекс Банк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивувало тим, що 22 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №916-002/07Р від 22 серпня 2007 року. За умовами договору банк надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті на загальну суму 200 000 доларів США для споживчих потреб, терміном до 22 серпня 2027 року зі сплатою 12,49% річних.

Так, ОСОБА_2 зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, згідно графіку погашення кредиту, рівними частинами в сумі 834 долари США щомісячно, до 10 числа наступного місяця, сплачувати відсотки за час фактичного користування кредитними коштами на протязі календарного місяця в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також використовувати кредит на передбачені в Договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та сплату нарахованих відсотків.

Також, 22 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №916-002/07Р, за яким останній передав в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 , в той же день - 22 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було укладено Договори поруки № 916-002/07Р, відповідно до яких відповідачі зобов`язались нести солідарну майнову відповідальність перед банком за невиконання в повному обсязі зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитним договором у строк до 22 серпня 2007 року у розмірі 200 000 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами Договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості.

Так, у позові банк вказував, що відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання за Договором належним чином не виконав, істотно порушивши його умови, неодноразово допускав прострочення терміну сплати щомісячних платежів, в результаті чого відбулось нарахування пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасне погашення відсотків. А в подальшому ОСОБА_2 взагалі припинив внесення щомісячних платежів за Договором, внаслідок чого станом на 09 квітня 2013 року утворилась заборгованість в розмірі 289 637,76 доларів США, з яких 187 490 доларів США непогашений кредит, 15 741 доларів США пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 72 500,76 доларів США несплачені відсотки за користування кредитними коштами, 13 906 доларів США пеня за несвоєчасне погашення відсотків, що в еквіваленті станом на 09 квітня 2013 року становить 2 315 074,62 грн.

Таким чином, зважаючи на невиконання боржником ОСОБА_2 зобов`язань за договором, а також забезпечення виконання таких зобов`язань договором поруки, позивач вважає, що має право вимагати стягнення з відповідачів солідарно суми боргу й просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 315 074,62 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 441 грн.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 вересня 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «Правекс Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором №916-002/17Р від 22 серпня 2007 року в сумі 289 637,76 доларів США, що згідно встановленого станом на 09 квітня 2013 року НБУ офіційним курсом гривні до іноземної валюти становить 2 315 074,62 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» по 1147 грн судових витрат.

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 вересня 2013 року та ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 28 лютого 2024 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В подальшому, не погоджуючись із вказаним заочним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що на момент відкриття провадження у даній справі, суд першої інстанції не отримав достовірних даних про її місце реєстрації, належним чином не повідомив про розгляд справи, що позбавило її можливості належним чином користуватись процесуальними правами відповідача у справі, надати докази на підтвердження своєї позиції та зробити заяву про застосування строку позовної давності.

Так, апелянт вказує, що матеріали справи не містять належних доказів отримання ОСОБА_2 кредиту та підтвердження розміру такого кредиту, а до позову банком надані нечитабельні копії договорів поруки №916-002/07Р від 22 серпня 2007 року.

ОСОБА_1 зазначає, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням.

Крім того, у разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦПК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Наголошує й на тому, що строк пред`явлення вимоги до поручителя повинен розраховуватись за кожним окремим платежем, строк оплати якого настав, при цьому під вимогою мається на увазі пред`явлення саме позовної заяви про стягнення боргу. Направлення письмової вимоги не перериває та не поновлює пропущеного банком строку на подачу саме позову до суду.

Апелянт вказує, що в матеріалах справи міститься ксерокопія розрахунку заборгованості, з якої чітко не вбачається коли саме і в який час помісячно позичальником були порушені умови кредитного договору і коли саме виникла заборгованість, проте якщо виходити з цього розрахунку, то заборгованість з повернення кредиту виникла в листопаді 2008 року. Однак, банком не надано підтвердження, що у період з 2007 року по 2013 рік позичальнику чи поручителям направлялось повідомлення про наявність заборгованості та пропозиція погасити таку заборгованість, а тому неможливо визначити коли саме припинилась порука.

Враховуючи викладене, апелянтка просить скасувати оскаржуване заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до неї в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

При апеляційному розгляді справи представник апелянта ОСОБА_5 , адвокат Герасько Л.Ю. підтримала, доводи викладені в апеляційній скарзі, та просила її задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позову до ОСОБА_5 як поручителя.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Пащук Т.С. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити рішення суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з вирішення на даний час вказаного спору та відсутністю у позивача у справі будь яких претензій до позичальника та поручителів.

Представник позивача у справі АТ «Правекс Банк» до суду апеляційної інстанції не з`явився та направив суду відзив-клопотання про закриття провадження у вказаній справі у зв`язку з відсутністю претензій до відповідачів у справі з підстав того, що 29 серпня 2017 року виконано закриття вказаного кредитного договору за прощенням безнадійної заборгованості по кредиту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідачів у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 22 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Правекс Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №916-002/07Р (далі - Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору, ПАТ КБ «Правекс Банк» надав відповідачу ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті України на загальну суму 200000, 00 доларів США для споживчих потреб, терміном з 22 серпня 2007 року до 22 серпня 2027 року зі сплатою 12,49% відсотків річних.

Згідно п.п.4.1, 4.2, 6.1.1, 6.1.2 Договору, відповідач ОСОБА_2 зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, згідно графіку погашення кредиту, рівними частинами в сумі 834,00 долари США 00 центів щомісячно, до 10 числа наступного місяця, сплачувати відсотки за час фактичного користування кредитними коштами на протязі календарного місяця в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також використовувати кредит на передбачені в Договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення відсотків. Відповідно до п.10.9 Кредитного договору, відповідач ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання сплачувати всі збори, проценти, тарифи, комісії та інші елементи вартості кредиту, та у випадку невиконання або неналежного виконання ним умов Договору, зобов`язався відшкодувати завдані збитки.

Відповідно до п.1.3 Кредитного договору, у кожному випадку невиконання (або неналежного виконання) Відповідачем своїх зобов`язань за договором (у відношенні строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір відсоткової ставки збільшується на 1% річних, починаючи від діючого на момент невиконання (неналежного виконання) розміру. У випадку наступного невиконання Відповідачем своїх зобов`язань по Договору, розмір відсоткової ставки збільшується з урахуванням збільшення відсоткових ставок, зроблених раніше відповідно до умов даного пункту Договору. Новий розмір відсоткової ставки встановлюється з дня, наступного за днем, в який Відповідач повинен був виконати зобов`язання, однак не виконав їх, або виконав не в повному обсязі.

Відповідно до п.9.1 Кредитного договору за порушення відповідачем строків погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування кредитом, відповідач сплачує пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної діючої на момент порушення відсоткової ставки, від суми заборгованості за весь період прострочення. Нарахування пені за несвоєчасну сплату тіла кредиту та відсотків за користування ним являється санкцією за порушення термінів сплати грошових зобов`язань відповідачем за Договором і підлягає оплаті незалежно від сплати основної суми кредиту та відсотків за користування кредитними коштами.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 09 квітня 2013 року сума загальної заборгованості відповідача ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Правекс Банк» за Кредитним договором становить 289637,76 доларів США, з яких: 187 490,00 доларів США - заборгованість за кредитом; 15 741,00 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 72 500,76 доларів США - несплачені відсотки за користування кредитними коштами; 13 906,00 долари США - пеня за несвоєчасне погашення відсотків.

Дана обставина підтверджується розрахунком суми заборгованості за Кредитним договором №916-002/07Р від 22 серпня 2007 року укладеного з ОСОБА_2 , який складено станом на 09 квітня 2013 року.(а.с. 56-57)

З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача ОСОБА_2 , 22 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Правекс Банк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки №916-002/07Р. Згідно умов п.п.1.1, 1.2, 1.3 вказаного Договору поруки, відповідач ОСОБА_3 у порядку та на умовах, передбачених даним договором, зобов`язався перед ПАТ КБ '"Правекс Банк" нести солідарну відповідальність за виконання в повному обсязі взятих на себе ОСОБА_2 зобов`язань за Кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення суми боргу за кредитом у строк до 22 серпня 2027 року у розмірі 200 000,00 доларів США 00 центів та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами Кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. Відповідно п.2.1 Договору поруки, відповідач ОСОБА_3 зобов`язується у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань за Кредитним договором, виконати за нього зобов`язання перед ПАТ КБ «Правекс Банк» у порядку та строки, встановлені даним договором.

За договором поруки № 916-002/07Р від 22 серпня 2007 року ОСОБА_6 зобов`язалася перед ПАТ КБ "Правекс Банк" нести солідарну відповідальність за виконання в повному обсязі взятих на себе ОСОБА_2 зобов`язань за Кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення суми боргу за кредитом. Згідно умов п.2.1 Договору поруки, відповідач ОСОБА_6 зобов`язується у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань за Кредитним договором, виконати за нього зобов`язання перед ПАТ КБ «Правекс Банк» у порядку та строки, встановлені даним договором.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вимога позивача про стягнення з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в солідарному порядку суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 289637 доларів США 76 центів, що згідно встановленого станом на 09 квітня 2013 року Національним банком України офіційного курсу гривні до іноземної валюти становить 2315074 гривні 62 копійки, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції частково відповідає з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1-2 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною 1 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до положень статті 559 ЦК України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги поданої ОСОБА_5 , колегія суддів враховує наступні обставини справи та відповідні їм норми матеріального права.

Дійсно на час вирішення спору судом першої інстанції -23 вересня 2013 року позивачем у справі було надано на підтвердження вимог належні та допустимі докази отримання ОСОБА_2 в кредит грошові кошти в розмірі 200000 доларів США та не виконання останнім взятих на себе зобов`язань.

Із наданого розрахунку заборгованості (а.с.56 т.1) вбачається, що позичальник не виконував взяті на себе зобов`язанні визначенні п. 4.1 Договору в частині необхідності внесення до 10 числа наступного місяця по 834 долара США, тому у позивача виникло право на пред`явлення вказаних вимог до позичальника та поручителів, починаючи з листопада 2008 року.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Разом із тим з врахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України ( в редакції станом на дату звернення до суду із вказаним позовом 04 червня 2013 року) - порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Позивач у справі, будучи обізнаним проте, що позичальник ОСОБА_2 , не виконує взяті на себе зобов`язання у строки визначенні договором, починаючи із листопада 2008 року звернувся до суду із вказаним позовом лише у червні 2013 року тобто через 4 роки 6 місяців, що призвело до збільшення розміру зобов`язання поручителів в тому числі і апелянта ОСОБА_5 ..

Суд першої інстанції, вирішуючи вказаний спір за відсутності належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 , про дату ,час та місце розгляду справи ухвалив необґрунтоване рішення за яким поклав солідарний обов`язок по сплаті заборгованості за кредитним договором №916-002/17Р від 22 серпня 2007 року в сумі 289 637,76 доларів США, що згідно встановленого станом на 09 квітня 2013 року НБУ офіційним курсом гривні до іноземної валюти становить 2 315 074,62 грн на позичальника та поручителів в тому числі і апелянта ОСОБА_6 .

Вирішуючи вказаний спір та час розгляду даної справи апеляційним судом колегія суддів враховує, що 10 січня 2025 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника АТ «Правекс Банк» Мазур В.О. в якому представник заявив клопотання про закриття провадження у вказаній справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, мотивувавши її тим, що 29 серпня 2017 року виконано закриття вказаного кредитного договору за прощенням безнадійної заборгованості по кредиту.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд апеляційної інстанції враховуючи надану представником позивача довідку про те, що станом на 13 лютого 2024 року у відповідача ОСОБА_2 зобов`язання за договором №916-002/07Р від 22 серпня 2007 року перед АТ «Правекс банк» виконанні у повному обсязі, доходить висновку що задоволенні позовних вимог на час ухвалення рішення апеляційним судом буде суперечити права та інтересам сторін. Так позивач на даний час не підтримує заявлені позовні вимоги, а відповідач у справі ОСОБА_2 подаючи вищевказану довідку довів відсутність претензій позивача до нього за вище вказаним кредитним договором. Тому колегія суддів враховує відсутність зобов`язань у позичальника ОСОБА_2 на час ухвалення вказаного рішення перед позивачем у справі, що тягне за собою також і відсутність таких зобов`язань і в поручителів у зв`язку цим вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та закриттю провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 377 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що під час розгляду спору відповідачем були усунуті обставини, що стали предметом спору, заборгованості по наданим послугам відсутня перед споживачем, отже відсутній предмет спору, а тому на підставі ч. 1 п. 2 ст. 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції підлягає

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 2 статті 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Так матеріали справи не містять доказів належного повідомлення відповідачів у справі ОСОБА_2 , та ОСОБА_6 про дату час та місце розгляду справи, а зворотні повідомлення із відміткою про «за закінченням терміну зберігання» не є таким повідомленням.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглянувши справу за відсутність належно повідомлення відповідачів та ухваливши рішення про повне задоволенні позовних вимог ПАТ «Правекс Банк» порушив право відповідачів на участь у розгляді справи та на надання заперечень щодо заявлених вимог, тому вказане є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного у справі рішення суду.

Згідно до ч.1 с. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Вирішуючи вказаний спір на дату апеляційного перегляду справи, колегія суддів враховує обставини, які склалися на цей час, зокрема подану позивачем заяву про закриття провадження у справі та довідку подану відповідачем у справі - ОСОБА_2 про повний розрахунок позичальника із позикодавцем, та вважає за необхідне скасувати рішення у справі та закрити провадження у даній справі .

Керуючись ст. 255, 367, 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 29 вересня 2013 року скасувати, провадження у вказаній справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 30 січня 2025 року

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв