Справа № 156/299/24 Головуючий у 1 інстанції: Бєлоусов А. Є.
Провадження № 22-ц/802/43/25 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2024 року

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Білецьку І. М. звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у шлюбі, який зареєстрований 15 листопада 1997 року Іваничівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 54. У шлюбі народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначала, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя, протягом тривалого часу вони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу один до одного. Шлюб між ними носить формальний характер, а тому його збереження суперечить їхнім спільним інтересам.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб з ОСОБА_2 , зареєстрований 15 листопада 1997 року Іваничівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 54.

Заочним рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 15 листопада 1997 року Іваничівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 54.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 15 серпня 2024 року заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2024 року у цій справі залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові ОСОБА_1 .

Відзивів на апеляційну скаргу позивач та її представник не подавали.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 18 жовтня 2024 року за клопотанням відповідача ОСОБА_2 апеляційне провадження у цій справі зупинено до припинення перебування його у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

На адресу апеляційного суду 26 грудня 2024 року засобами поштового зв`язку від дочки відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшла заява, в якій вона зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 помер. На підтвердження зазначеної обставини до заяви додала копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 16 грудня 2024 року.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 09 січня 2025 року апеляційне провадження у справі поновлено та призначено її до апеляційного розгляду з викликом осіб, які беруть участь у справі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Від представника позивача ОСОБА_7 на адресу апеляційного суду засобами поштового зв`язку надійшла заява про розгляд справи за її та позивача ОСОБА_1 відсутності.

Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності позивача та її представника згідно з вимогами ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання згідно з вимогами ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення постанови у цій справі є 11 лютого 2025 року - дата складення повного судового рішення.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 листопада 1997 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрований Іваничівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 54, та отримали свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.5). У шлюбі народилися діти: дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.6-8).

Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

За змістом ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що шлюб між сторонами існує формально, упродовж тривалого часу вони не проживають разом і не підтримують сімейних відносин, їх подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача, суд першої інстанції на підставі наведених вище норм матеріального права та встановлених обставин справи дійшов цілком обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між сторонами по справі.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про задоволення позову ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо неправильного вирішення судом першої інстанції позову не знайшли свого підтвердження. На підтвердження обставин, викладених в апеляційний скарзі, відповідач належних та допустимих доказів не надав, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Суд першої інстанції надав правильну оцінку обставинам справи в межах заявлених позовних вимог, правильно вирішив спір по суті. Також безпідставними є доводи апеляційної скарги, що відповідач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи на 25 квітня 2024 року, оскільки в матеріалах справи є докази які свідчать, що відповідач відповідно до вимог ЦПК України вважається належним чином повідомленим про судове засідання на 15 год. 00 хв. 25 квітня 2024 року (а.с.23, 25).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Згідно з ч. 3 ст. 377 ЦПК України якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Зважаючи на ту обставину, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, тому підстави для скасування судового рішення та закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_2 як сторони у справі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення оскаржуваного рішення згідно з ч. 1 ст. 377 ЦПК України у даному випадку відсутні.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: