Дата документу 04.02.2025
Справа № 334/8821/24
Провадження № 2/334/385/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Жураківської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми,

установив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 54 196,96 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх вказує на те, що 13.01.2021 між сторонами укладені кредитний договір №001, за яким відповідачу видано кредит у сумі 15098 грн. та 24.01.2022 кредитний договір №701, за яким ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 20000 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.09.2024 склала:

1) По кредитному договору від 13.01.2021 № 001 - 25899.53 грн., з яких: 15097.98 грн. заборгованість за кредитом; 10801.55 грн. заборгованість процентами;

2) По кредитному договору від 24.01.2022 № 701- 28297.43 грн., з яких: 15598.17 грн. заборгованість за кредитом; 2.78 грн. заборгованість процентами; 12696.48 грн. заборгованість за комісією.

Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 09.09.2024 склала 54196.96 гривень. Детальні розрахунки заборгованості додаються до позовної заяви. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Відповідач відзиву на позов не надав, проте подав заяву про визнання позову. У своїх поясненнях вказав, що визнає факт існування заборгованості перед позивачем та зазначив, що виникнення боргу сталось через скрутний матеріальний стан, викликаний хворобою близьких родичів та неможливістю працевлаштуватись у його дружини.

Також відповідач просив суд розстрочити виконання рішення суду строком на десять місяців через скрутне матеріальне становище.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2024 року відкрито спрощене провадження у справі.

Позивач подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Аналогічна заява надійшла від відповідача.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом

13.01.2021 між сторонами укладений кредитний договір №001, за яким відповідачу видано кредит у сумі 15098 грн. під 47,88% строком на 12 місяців.

У зв`язку неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань у нього утворилась заборгованість у розмірі 25899.53 грн., з яких: 15097.98 грн. заборгованість за кредитом; 10801.55 грн. заборгованість процентами.

24.01.2022 між сторонами укладений кредитний договір №701, за яким ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 20000 грн., строком на 24 місяці під 0,010% річних зі сплатою 2,99% щомісячної комісії.

У зв`язку неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань у нього утворилась заборгованість у розмірі 28297.43 грн., з яких: 15598.17 грн. заборгованість за кредитом; 2.78 грн. заборгованість процентами; 12696.48 грн. заборгованість за комісією.

Відповідач позов визнав.

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно зі ст. 1056-1 ЦПК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до приписів статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Приписами статті 1050 ЦК України зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Приписами ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 610 ЦК України закріплено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором у строк, встановлений цим договором, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приписами ст. 267 ЦПК України унормовано, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Частиною першою статті 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Положеннями частини четвертої названої статті визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, є єдиною особою, яка утримує родину (дружину та малолітнього сина). Також суд ураховує той факт, що враховуючи положення ч. 2 ст. 68 та ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», сума, яка підлягає сплаті у разі надання розстрочки виконання рішення відповідачу, буде приблизно дорівнювати сумі таких відрахувань у примусовому порядку, проте без додаткових обтяжень (арешт коштів та майна тощо).

Частиною першою статті 142 ЦПК України унормовано, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись статтями 142, 258, 259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) суму боргу у розмірі 54 196 (п`ятдесят чотири тисячі сто дев`яносто шість) гривень 96 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Розстрочити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) виконання рішення терміном на десять місяців шляхом сплати щомісячного платежу на користь акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) у розмірі 5 419 (п`ять тисяч чотириста дев`ятнадцять) гривень 70 копійок.

Повернути акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» (юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви у справі №314/4639/24, що становить 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін