Справа № 128/384/25
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю.,розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вивчивши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне передати матеріали справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ст. 30 ЦПК України визначено виключну підсудність справ. Так, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач звернулася до суду із вимогами про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року у справі № 640/16548/16-ц, указав на те, що до позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про: право власності на таке майно; право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України); поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 цього Кодексу); поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 цього Кодексу); право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди, тощо; визнання правочину з нерухомістю недійсним; звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Тобто спір щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямє таким, що виник з приводу нерухомого майна. Вищевказана позиція ВС є усталеною та відступів від неї Велика Палата Верховного суду не ухвалювала.

Таким чином, вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виникли з приводу нерухомого майна, у зв`язку з чим, такий позов належить до виключної підсудності та, відповідно до положень ст. 30 ЦПК України, такий спір слід розглядати за місцезнаходженням вказаного майна.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що місцезнаходження майна, з приводу якого виник спір, є смт. Коцюбинське, Бучанського району, Київської області, тобто за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Вінницького районного суду Вінницької області.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Сторонам слід врахувати, що розгляд і вирішення справи неповноважним судом, зокрема внаслідок порушення правил визначення підвідомчості та підсудності, є підставою для скасування навіть правильного за суттю рішення суду.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З урахуванням того, що місцезнаходження майна, з приводу якого виник спір, не належить до території Вінницького району Вінницької області, а належить до території Бучанського району, Київської області, на яку поширюється територіальна юрисдикція Ірпінського міського суду Київської області, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи за виключною підсудністю, тобто до Ірпінського міського суду Київської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 32, 261, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, передати за підсудністю на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області (08200, вул. Мінеральна, 7, м. Ірпінь, Київська область).

Роз`яснити, що передача справи на розгляд іншого суду з підстав, зазначених в ухвалі,здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: