ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/538/24 Номер провадження 22-ц/814/720/25Головуючий у 1-й інстанції Смілянський Є. А. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Карпушина Г. Л., Обідіної О. І.,

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Трофімова Руслана Валерійовича

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 24 вересня 2024 року у складі судді Смілянського Є. А.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Оржицької селищної ради, Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 , Оржицької селищної ради, Міністерства оборони України, у якому просила встановити факт проживання її ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 як подружжя, не менше п`яти років однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у селі Маяківка Лубенського (колишнього - Оржицького) району Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона проживала з ОСОБА_3 , як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з 2017 року в житловому будинку, що належав на праві власності ОСОБА_3 , у АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, створювали і використовували спільний сімейний бюджет, забезпечували спільний сімейний побут, мали взаємні права і обов`язки щодо користування житлом, в якому проживали, утримання домоволодіння в належному стані, обробітку присадибної ділянки, оплату комунальних послуг з спільного бюджету тощо.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Павлівка, Волноваського району, Донецької області під час виконання бойових завдань на передній лінії фронту з агресією російської федерації за незалежність і суверенітет України ОСОБА_3 загинув, про що 26.02.2024 складено відповідний актовий запис № 51 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

На момент смерті ОСОБА_3 перебував у розірваному шлюбі, тому його поховання організовувала та здійснювала позивач у рідному селі Маяківка.

Встановлення даного факту проживання як подружжя необхідне їй для одержання одноразової соціальної грошової допомоги за загибель чоловіка.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 24 вересня 2024 року позов ОСОБА_2 до Міністерства оборони України задоволено.

Встановлено факт проживання як подружжя не менше п`яти років однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у домоволодінні за адресою: Полтавська область, Лубенський район, с. Маяківка.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Оржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області відмовлено.

Судові витрати віднесено за рахунок позивача.

Рішення суду мотивовано доведеністю заявником факту її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу до дня смерті останнього.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Трофімов Р. В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Міністерства оборони України відмовити, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що в квитанціях про оплату послуг електропостачання за 2018-2024 роки, які були долучені позивачем до позовної заяви на обґрунтування заявлених вимог та лягли в основу оскаржуваного рішення, за 2018-2019 роки не зазначено номер будинку, за який здійснювалася оплата, платником зазначена ОСОБА_2 , а фактичним платником ОСОБА_4 . Надані квитанції мають дотичне значення до померлого ОСОБА_3 та охоплюють період лише за 2022-2024 роки, коли ОСОБА_3 перебував на військовій службі за мобілізацією та фактично не проживав у будинку АДРЕСА_1 . Тобто вказані квитанції ніякого відношення до ОСОБА_3 не мають та не підтверджують факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_2 як подружжя.

Вказує, що надані позивачем довідки виконкому Оржицької селищної ради не містять інформації про те, що сторони спільно проживали, як члени однією сім`єю в буд. АДРЕСА_1 , а відображена в них інформація фактично свідчить про те, що між ними існували договірні орендні відносини щодо проживання у житлі ОСОБА_3 . Відтак вказані довідки також не підтверджують факт спільного проживання сторін однією сім`єю, а лише констатують факти, які жодним чином не підтверджують позовні вимоги.

Посилаючись на висновки Верховного Суду зазначає, що лише покази свідків та спільні фотографії не можуть бути підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а інші факти, викладені в позовній заяві, не знайшли свого документального підтвердження.

Таким чином, надані позивачем докази проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в сукупності не підтверджують факт спільного сумісного проживання не менше 5 років, ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 вже зверталася із аналогічною заявою про встановлення факту, яка була залишена судом без розгляду, та до вказаною заяви також було додано сповіщення сім`ї № 96 про смерть військовослужбовця, яке за змістом відрізнялося від того, що було додано ОСОБА_2 до вказаної позовної заяви, що свідчить про сумнівність і достовірність вказаного доказу та порядку його отримання.

Також вказує на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та не вказав у рішенні конкретно з якого по який період сторони спільно проживали.

Наголошує на тому, що з 16.06.1990 ОСОБА_3 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , який було розірвано лише 03.07.2019, що виключає встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період до 05.08.2019 (дата набрання законної сили рішення про розірвання шлюбу). Тобто, з урахуванням вказаних обставин, у даній справі термін спільного проживання, який просить встановити позивач, складає менше 5 років.

Крім того, зауважує, що норми Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції станом на дату загибелі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визначають, що право на отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого), та не визначає таке право за особою, з якою загиблий військовослужбовець проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а доказів перебування позивача на утриманні ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

У випадку встановлення такого факту позивач набуде право на звернення до органів нотаріату для оформлення спадкових прав, звернення до органів Пенсійного фонду для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, до органів соціального захисту для оформлення посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника України для подальшого набуття права на соціальні пільги та гарантії тощо.

Вважає, що Оржицька селищна рада не є заінтересованою особою в даній справі, тому пред`явлення позовних вимог до неї провадилося виключно з метою штучної зміни підсудності справи для її розгляду за місцем проживання позивача.

В частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Оржицької селищної ради рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, а тому у відповідності до вимог частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта та його представника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Павлівка, Волноваського району, Донецької області у віці 56 років помер ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис № 51 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 26.02.2024 (а. с. 9).

Згідно сповіщення про смерть № 96 від 23.02.2024 головний сержант 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти ВЧ НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в околиці с. Павлівка, Волноваського району, Донецької області під час виконання бойових завдань (а. с. 24).

Згідно довідок виконавчого комітету Оржицької селищної ради від 29.04.2024 № 02.1-28/852, від 27.02.2024 № 02.1-28/717 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає без реєстрації за даною адресою (а. с. 26, 23).

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 про встановлення факту проживання як подружжя не менше п`яти років однією сім`єю, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем даного факту, проте суд не взяв до уваги, що з 16 червня 1990 року ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , що виключає встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з іншою жінкою, оскільки відповідно до статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Марківського районного суду Луганської області від 03 липня 2019 року у справі № 417/8219/19, яке набрало законної сили 05.08.2019, шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано, тому тільки з дати розірвання попереднього шлюбу ОСОБА_3 мав право на повторний шлюб. Доказів розірвання попереднього шлюбу ОСОБА_3 до 2019 року матеріали справи не містять.

Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Отже, позовна вимога щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивача ОСОБА_2 з ОСОБА_3 протягом не менше п`яти років суперечить вимогам статті 25 СК України, оскільки попередній шлюб останнього був розірваний лише 05.08.2019, а помер він ІНФОРМАЦІЯ_1 , що становить менше п`яти років проживання однією сім`єю та не має юридичного значення для позивача, позаяк не створює відповідних правових наслідків, зокрема, виникнення права на спадкування за законом (стаття 1264 ЦК України).

Згідно статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною першою статті 16 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до статті 16-1 вказаного Закону у редакції, що діяла на час загибелі ОСОБА_3 , до осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, належать батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Отже, встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 у межах заявлених позивачем ОСОБА_2 вимог і відповідно до визначеного нею складу відповідачів не створює відповідних правових наслідків, оскільки позивач не набуває належного статусу, що дає право на призначення та отримання гарантованої державою виплати одноразової грошової допомоги, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.

Разом з тим, згідно статті 74 СК України на майно, набуте під час спільного проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюється правовий режим спільної сумісної власності подружжя відповідно до положень глави 8 цього Кодексу, а тому для реалізації майнових прав позивача може бути встановлено факт перебування її у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 з дня розірвання його попереднього шлюбу 05.08.2019 і до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сукупність усталених обставин, що дають підстави для встановлення вказаного факту, підтверджується наявними у справі доказами, у тому числі оплатою комунальних послуг на утримання спільного житла, сповіщенням ІНФОРМАЦІЯ_4 № 96 від 23.02.2024 позивача ОСОБА_2 , як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, про загибель чоловіка ОСОБА_3 , показаннями допитаних в суді першої інстанції свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтвердили факт тривалого спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в одному будинку, наявності у них спільного побуту, ведення спільного господарства, їх ставлення один до одного, як до чоловіка та дружини, що свідчить про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Такі докази є належними, допустимими та достатніми для встановлення факту сімейних відносин відповідно до критеріїв, визначених статтями 3, 74 СК України.

Доводами апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 , яка заперечує факт проживання її батька ОСОБА_3 з позивачем ОСОБА_2 однією сім`єю, вказані обставини не спростовуються.

Тимчасова відсутність за місцем постійного проживання ОСОБА_3 у зв`язку з мобілізацією на військову службу не припиняє відносин, що склалися між ним та позивачем ОСОБА_2 , тому оплата комунальних послуг, коли ОСОБА_3 перебував на військовій службі, може бути доказом утримання їх спільного житла.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, та постановлення по справі нового судового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, що має юридичне значення для здійснення майнових прав позивача.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Трофімова Руслана Валерійовича задовольнити частково.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 24 вересня 2024 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 05 серпня 2019 року по 11 лютого 2024 року.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Г. Л. Карпушин

О. І. Обідіна