Провадження № 2/466/930/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Костюк В. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и в:

22 листопада 2024 року адвокат Ільків Галина Михайлівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, у якій позивач просить суд ухвалити рішення яким Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , понесені нею додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 5739,50 грн. (п`ять тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень 50 копійок), що становить половину від понесених додаткових витрат на загальну суму в розмірі 11 479,00 грн. (одинадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять гривень 00 копійок) та стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , понесені нею судові витрати за отриману правничу допомогу в розмірі 4500,00 (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Стислий виклад позиції позивача.

Обґрунтування позивача.

В період з 06.09.2002 до 11.09.2017 позивачка ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11.09.2017 їх шлюб розірвано.

Позивач зазначає, що за час подружнього життя у них народилось двоє дітей-двійнят: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з позивачкою та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 09.09.2021 змінено призначений за Постановою Апеляційного суду Львівської області від 05.07.2018 спосіб стягнення аліментів, який підлягав стягненню з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання дітей, щомісячно в розмірі на кожну дитину по 1200 гривень, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 18 липня 2017 до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання двох дітей в розмір 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 09 вересня 2021 і до досягнення дітьми повноліття.

03.05.2023 року за скерування лікаря ОСОБА_6 , малолітньому сину сторін ОСОБА_7 було проведено в Комунальному некомерційному підприємстві «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» комп?ютерну томографію головного мозку. Дане обстеження було зумовлене скаргами дитини на погане самопочуття, швидку втомлюваність, та інше. За результатами обстеження комп?ютерної томографії N?23/05/524/9798, лікар ОСОБА_8 діагностувала: КТ ознаки лівобічного фронтиту та етмоїдиту: Ретроцеребелярну кісту. Крім цього, лікар рекомендувала дообстеження МРТ ГМ, що підтверджується відповідною копією результату вищезазначеного обстеження.

За рекомендацією лікаря, щодо проведення МРТ головного мозку з метою спостереження Регроцеребелярної кісти, позивач записала сина на вказане обстеження.

20.06.2023 року малолітньому ОСОБА_7 в медичному центрі «Євроклінік» було проведено МРТ ГМ. За проведення даного дослідження позивач була змушена оплатити 5 350 (п?ять тисяч триста п?ятдесят) гривень, які включали: МРТ ГМ( стандарт) вартістю 2850 грн: анестезіологічний супровід до 60 хв. (медикаментозний сон) вартістю 2300 грн; МРТ консультація лікаря рентгенолога (плівка) вартістю 200 грн. Понесені витрати ОСОБА_9 , підтверджуються відповідним фіскальним чеком від 20.06.2023 року за № та Довідкою виданою ТОВ «МІ «Євроклінік» від 20.08.2024 року за вих. № 20.08/1.

Оскільки наявна у малолітнього сина ОСОБА_7 кіста потребує систематичного спостереження, відтак позивач 30.07.2024 року записала сина на повторне обстеження в Центр медичних інновацій для проведення МРТ головного мозку. 30.07.2024 року Центром медичних інновацій було проведено малолітньому сину ОСОБА_7 МРТ головного мозку, що підтверджується копією даного обстеження.

За результатами даного обстеження малолітньому ОСОБА_7 діагностовано: лівобічний мезотемпоральний склероз: Mega cysterna magna. Рекомендована консультація невролога. За проведення даного обстеження позивач оплатила 3 120 (три тисячі сто двадцять) гривень, що також підтверджується копією квитанції про оплату на загальну суму 3120 грн від 30.07.2024 року за №006157.

За результатами даних МРТ ГМ від 30.07.2024 року, а саме наявність ознак мезотемпорального склерозу, 02.10.2024 року у ВП «Лікарня Святого Миколая» було проведено ЕЕГ обстеження малолітнього ОСОБА_7 , рутинний запис. Вартість проведення відео ЕЕГ моніторинг становила 1200 (одна тисяча двісті) гривень, шо підтверджується відповідною копією фіскального чеку від 02.10.2024 року №, які позивач оплатила. Крім цього, згідно скерування, Рецепта лікаря-офтальмолога КМДКЛ ОСОБА_10 , від 30.07.2024 року малолітній син ОСОБА_7 потребував придбання окулярів внаслідок погіршення зору. На підставі вищезазначеного ОСОБА_11 , позивач замовила і придбала для малолітнього сина ОСОБА_7 оправу для окулярів та оптичні лінзи. Вартість придбаних позивачем окулярів становить 1 809 (одна тисяча вісімсот дев?ять) гривень, яка включає в себе: оправу для окулярів вартістю- 999 грн., дві оптичні лінзи вартістю 610 грн. (по 305 грн. за кожна): установка двох лінз вартістю 200 грн. (по 100 грн., за кожну).

За результатами проведення вищезазначених медичних обстежень малолітнього сина ОСОБА_7 та наявних у нього захворювань, а також придбання окулярів за рецептом лікаря- офтальмолога, позивач понесла додаткові витрати на загальну суму 11 479,00 (одинадцять тисяч чотириста сімдесят дев?ять ) гривень.

Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, вважає, що останній зобов`язаний нести додаткові витрати на утримання дитини сина ОСОБА_12 . Відповідач, жодної участі у додаткових витратах на лікування дитини, розвитку здібностей дитини та інше, які несе вона як мати дитини не бере.

Враховуючи викладене, просить суд задовольнити її позовну заяву про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 5739,50 грн.

Обґрунтування заперечень відповідача.

03 січня 2025 року на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що в позові позивач просить стягнути з нього додаткові витрати на утримання дитини в сумі 5739,50 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що в період з 03.05.2023 року по 30.07.2024 року їхньому малолітньому сину ОСОБА_3 було проведено ряд медичних обстежень та придбано окуляри за рецептом лікаря-офтальмолога. Він та позивач перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 06.09.2002 року до 11.09.2017 року. У них народились діти: син ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 11.09.2017 року, шлюб між нею та позивачем було розірвано. Постановою Львівського апеляційного суду від 09.09.21 року змінено спосіб стягнення аліментів (справа №466/1562/21). Аліменти сплачуються у розмірі 1/3 доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей. Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Він не заперечує того факту, що позивач понесла вказані витрати. До позовної заяви додані відповідні докази. Однак, згідно із Розрахунком заборгованості по аліментах від 15.01.2024 року ВП № 57152892, виданим державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУ МЮ Яремком Маркіяном Вікторовичем, сукупний розмір переплати аліментах становив 8147,41 грн. Відповідно до Розрахунку заборгованості по аліментах від 31.05.2024 року ВП № 57152892, виданим державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУ МЮ Маркіян Яремком Вікторовичем, сукупний розмір переплати по аліментах становив 5357,77 грн. Отже, вважає, що відсутні підстави для задоволення позовнихвимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - ці переплати позивач могла використати для оплати додаткових витрат на дитину. Просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_13 та про стягнення судових витрат витрат на правничу допомогу відмовити повністю.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ільків Г. М. не з`явилися. 29.01.2025 представник на адресу суду подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, 29.01.2025 на електронну адресу суду подав клопотання про відкладення судового засідання.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторони Відповідача, оскільки відповідач свою позицію у справі висловив подавши письмовий відзив, і з урахуванням того, що спір стосується інтересів малолітньої особи, на думку суду відтягування розгляду справи і ухвалення рішення є недопустимим.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Принципом 6 Декларації прав дитини передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку його особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір`ю.

В ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що в період з 06.09.2002 до 11.09.2017 позивачка ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11.09.2017 їх шлюб розірвано.

За час подружнього життя у них народилось двоє дітей-двійнят: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 . Діти проживають з позивачкою та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно постанови Львівського апеляційного суду від 09.09.2021 змінено призначений за Постановою Апеляційного суду Львівської області від 05.07.2018 спосіб стягнення аліментів, який підлягав стягненню з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання дітей, щомісячно в розмірі на кожну дитину по 1200 гривень, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 18 липня 2017 до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання двох дітей в розмір 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 09 вересня 2021 і до досягнення дітьми повноліття.

03.05.2023 року за скерування лікаря ОСОБА_6 , малолітньому сину сторін ОСОБА_7 було проведено в Комунальному некомерційному підприємстві «1 територіальне медичне об?єднання м. Львова» комп?ютерну томографію головного мозку. Дане обстеження було зумовлене скаргами дитини на погане самопочуття, швидку втомлюваність, та інше.

Згідно відповідної копії результату вищезазначеного обстеження за результатами обстеження комп`ютерної томографії № 23/05/524/9798, лікар ОСОБА_8 діагностувала: КТ ознаки лівобічного фронтиту та етмоїдиту: Ретроцеребелярну кісту. Крім цього, лікар рекомендувала дообстеження МРТ ГМ.

За рекомендацією лікаря, щодо проведення МРТ головного мозку з метою спостереження Регроцеребелярної кісти, позивач записала сина на вказане обстеження.

20.06.2023 року малолітньому ОСОБА_7 в медичному центрі «Євроклінік» було проведено МРТ ГМ. За проведення даного дослідження позивач була змушена оплатити 5 350 (п`ять тисяч триста п?ятдесят) гривень, які включали: МРТ ГМ( стандарт) вартістю 2850 грн: анестезіологічний супровід до 60 хв. (медикаментозний сон) вартістю 2300 грн; МРТ консультація лікаря рентгенолога (плівка) вартістю 200 грн. Понесені витрати ОСОБА_9 , підтверджуються відповідним фіскальним чеком від 20.06.2023 року за № та Довідкою виданою ТОВ «МІ «Євроклінік» від 20.08.2024 року за вих. № 20.08/1.

Оскільки наявна у малолітнього сина ОСОБА_7 кіста потребує систематичного спостереження, відтак позивач 30.07.2024 року записала сина на повторне обстеження в Центр медичних інновацій для проведення МРТ головного мозку. 30.07.2024 року Центром медичних інновацій було проведено малолітньому сину ОСОБА_7 МРТ головного мозку, що підтверджується копією даного обстеження.

Відповідно до результатів даного обстеження малолітньому ОСОБА_7 діагностовано: лівобічний мезотемпоральний склероз: Mega cysterna magna. Рекомендована консультація невролога. За проведення даного обстеження позивач оплатила 3 120 (три тисячі сто двадцять) гривень, що також підтверджується копією квитанції про оплату на загальну суму 3120 грн від 30.07.2024 року за №006157.

За результатами даних МРТ ГМ від 30.07.2024 року, а саме наявність ознак мезотемпорального склерозу, 02.10.2024 року у ВП «Лікарня Святого Миколая» було проведено ЕЕГ обстеження малолітнього ОСОБА_7 , рутинний запис. Вартість проведення відео ЕЕГ моніторинг становила 1200 (одна тисяча двісті) гривень, шо підтверджується відповідною копією фіскального чеку від 02.10.2024 року №, які позивач оплатила. Крім цього, згідно скерування, Рецепта лікаря-офтальмолога КМДКЛ ОСОБА_10 , від 30.07.2024 року малолітній син ОСОБА_7 потребував придбання окулярів внаслідок погіршення зору. На підставі вищезазначеного ОСОБА_11 , позивач замовила і придбала для малолітнього сина ОСОБА_7 оправу для окулярів та оптичні лінзи. Вартість придбаних позивачем окулярів становить 1 809 (одна тисяча вісімсот дев?ять) гривень, яка включає в себе: оправу для окулярів вартістю- 999 грн., дві оптичні лінзи вартістю 610 грн. (по 305 грн. за кожна): установка двох лінз вартістю 200 грн. (по 100 грн., за кожну).

За результатами проведення вищезазначених медичних обстежень малолітнього сина ОСОБА_7 та наявних у нього захворювань, а також придбання окулярів за рецептом лікаря- офтальмолога, позивач понесла додаткові витрати на загальну суму 11 479,00 (одинадцять тисяч чотириста сімдесят дев?ять ) гривень.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Верховний Суд у постанові від 14.01.2019 року в справі № 751/4312/16-ц зауважив, що до таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно ч. 2 ст. 185 СК України визначено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилається на ряд захворювань у дитини, у зв`язку з чим нею витрачаються кошти на діагностику, лікування та реабілітацію дитини. Наявність проблем зі здоров`ям потребує постійних обстежень та консультацій, придбання ліків, тощо.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад: витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат.

Суд вважає важливими обґрунтування позовних вимог позивачем.

Зазначений висновок суду ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду України, викладеній 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та у постанові Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №751/4312/16-ц відповідно яких виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.

Відповідно до ст. 141 СК України (далі по тексту - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач не надав доказів неможливості сплати коштів на додаткові витрати у лікуванні сина.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню та із відповідача на користь позивача підлягають стягненню додаткові витрати, які складаються із витрат понесених на проходженням обстежень, лікуванням дитини на суму 5739,50 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Так, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , понесені нею додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 5739,50 грн. (п`ять тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень 50 копійок), що становить половину від понесених додаткових витрат на загальну суму в розмірі 11 479,00 грн. (одинадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. ( одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.02.2025 року.

Суддя П. Т. Едер