Провадження №4-с/521/12/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси

у складі судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Суворовського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), яка полягала у не направленні постанови про відкриття виконавчого провадження № 74743957 від 16.04.2024 року ОСОБА_1 як боржнику у встановлений статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» строк; визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 74743957 від 16.04.2024 року; визнати протиправною та скасувати постанову від 16.04.2024 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, постанову від 16.04.2024 року про стягнення виконавчого збору, постанову від 16.04.2024 року про арешт коштів боржника, постанову від 19.04.2024 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, постанову від 29.05.2024 року про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій, постанову від 24.09.2024 року про арешт майна боржника, постанову від 24.09.2024 року про арешт коштів боржника, постанову від 25.09.2024 року про арешт коштів боржника.

Скарга обґрунтована наступними обставинами. ОСОБА_1 отримала повідомлення про те, що на її майно було накладено арешт, після чого дізналась, що у державного виконавця Тріфонова О.Ю. на виконанні знаходиться виконавче провадження №74743957, відкрите 16.04.2024 року. В даному виконавчому проваджені стягувачем виступає ОСОБА_2 . Листом від 18.10.2024 року з вих. №157209 начальником відділу Суворовського ДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Войтенко В. було надано відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованою заказною поштою за трек-номером №180. До відповіді було долучено роздруківку з офіційного сайту «Укрпошта», яку було зроблено 18.10.2024 року та з якої вбачається, що лист за вищевказаним трекномером було вручено особисто. Проте, ОСОБА_1 жодних листів та копію постанови про відкриття виконавчого провадження у встановлений чинним законодавством спосіб не отримувала, так як в день вручення повідомлення про відкриття виконавчого провадження перебувала на роботі.

Окрім цього, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21.06.2023 року у справі № 523/2623/22 було задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 та стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму авансу у розмірі 245 300 грн. 00 коп., інфляційні витрати в розмірі 24 567 грн. 00 коп. та 3% річних в розмірі 7 984 грн. 01 коп. ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про надання відстрочення виконання судового рішення у справі №523/2623/22 строком до 05.03.2025 року. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.07.2024 року було відмовлено у задоволені заяви про відстрочення вищевказаного рішення. Наразі у провадженні Одеського апеляційного суду перебуває справа №523/2623/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31.07.2024 року щодо відмови у наданні відстрочення виконання судового рішення. На думку заявника, вказані обставини є підставою для державного виконавця для зупинення виконавчого провадження відповідно до п. 6 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Заявник вважає, що, оскільки остаточне рішення щодо надання відстрочення виконання судового рішення не було ухвалено, вбачаються підстави для його зупинення. Таким чином, на думку заявника, державним виконавцем замість винесення постанови про зупинення дії виконавчого провадження №74743957, було протиправно винесено ряд процесуальних постанов, зокрема, постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника.

В той же час, в ході примусового виконання виконавчого провадження №74743957 від 16.04.2024 року, ОСОБА_1 стало відомо про порушення строку направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», так як постанова була направлена не на наступний день після відкриття виконавчого провадження, тобто, 17.04.2024 року, а 18.04.2024 року. ОСОБА_1 вважає протиправними бездіяльність та рішення державного виконавця, яка полягає у не направленні їй копії постанови про відкриття виконавчого провадження у визначений законодавством спосіб, а також вважає незаконними всі виконавчі дії, вчинені з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

У відкритому судовому засіданні представник заявника адвокат Гніздовська Г.М. скаргу підтримала, просила її задовольнити.

ОСОБА_2 у відкритому судовому засіданні пояснив, що якщо судом буде встановлено порушення суб`єктом оскарження вимог закону в межах відкритого виконавчого провадження, то він просить суд вирішити скаргу на розсуд суду. Разом із цим наполягав на виконанні рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 21 червня 2023 року.

Представник Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у відкрите судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, щодо дати, часу і місця розгляду справи обізнаний. Разом із цим, надіслав до суду відзив на скаргу, в якому просив відмовити в її задоволенні. В обгрунтування заперечень проти скарги зазначив, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 74743957 були направлені боржнику та стягувачеві рекомендованою заказною кореспонденцією за адресами, вказаними у виконавчому документі для відома та виконання, на підставі статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». За вказаною законодавчою нормою боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Щодо строків направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження, то ці строки не були порушені державним виконавцем, в провадження якого надійшов виконавчий лист, разом із цим, фізичне направлення листів/кореспонденції здійснює АТ «УКРПОШТА» (національний оператор поштового зв`язку), а не Відділи державної виконавчої служби особисто. Крім того, Закон України «Про виконавче провадження» не зобов`язує державного виконавця встановлювати факт отримання боржником копії постанови. Щодо не зупинення державним виконавцем виконавчих дій в зв`язку із оскарженням боржником в апеляційному порядку ухвали суду про відмову у наданні відстрочення виконання судового рішення, то, статті 34, 38 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають такої підстави для зупинення вчинення виконавчих дій.

Суд, заслухавши пояснення сторін виконавчого провадження, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з вимогами статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою статті 16 ЦК України установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Частиною 2 статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями ст. 11 вказаного Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Суворовському ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 74743957 з примусового виконання виконавчого листа № 523/2623/22, виданого 22.04.2022 року Малиновським районним судом міста Одеси про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 283082,53 грн.

16 квітня 2024 року старшим Державним виконавцем Рябцевою Анною винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 74743957 (а. с. 71).

В межах вказаного виконавчого провадження винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16.04.2024 року (а. с. 72); постанову про стягнення виконавчого збору від 16.04.2024 року (а. с. 73); постанову про арешт коштів боржника від 16.04.2024 року (а. с. 74); постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а. с. 76); постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника для здійснення видаткових операцій від 29.05.2024 року (а. с. 78); постанову про арешт коштів боржника від 24.09.2024 року (а. с. 79); постанову про арешт майна боржника від 24.09.2024 року (а. с. 81); постанову про арешт коштів боржника від 25.09.2024 року (а. с. 83).

В обґрунтування скарги на дії державного виконавця Здановська І.С. посилається на порушення суб`єктом оскарження вимог статей 26, 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо порядку та строків направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.04.2024 року, що призвело, в подальшому, до вчинення інших виконавчих дій в порушення законних прав і інтересів ОСОБА_1 , як сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Із матеріалів справи, а саме, із листа начальника Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.10.2024 року за № 157209 вбачається, що боржнику ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження направлено рекомендованою заказною поштою № 180. Станом на 18.10.2024 року борг складає 240911,29 грн., залишок виконавчого збору складає 22203,78 грн. (а. с. 48).

Із списку рекомендованих листів № 18.04.2024 вбачається, що ОСОБА_1 направлено рекомендований лист № відправлення 180 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 49).

Із перевірки статусу відстеження 180 вбачається, що рекомендований лист прийнятий поштовим відділенням 65043 в м. Одесі 18.04.2024 року. Вручено особисто 23.04.2024 року (а. с. 50).

З огляду на вказане, суд не вбачає доказів того, що державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження було порушено вимоги статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», так як наявні матеріали справи містять достатньо інформації щодо вчинення державним виконавцем дій по повідомленню боржника ОСОБА_1 про початок примусового виконання рішення суду у встановлений законом спосіб.

Доводи ОСОБА_1 про те, що Державний виконавець не пересвідчився в тому, чи повідомлена ОСОБА_1 про початок примусового виконання рішення суду не заслуговують на увагу, так як стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає обов`язку виконавця у вчиненні відповідних дій, а боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. В зв`язку із цим, суд не приймає і доводи ОСОБА_1 про неможливість отримання нею рекомендованого повідомлення від суб`єкта оскарження в зв`язку із перебуванням нею на роботі в день вручення такого повідомлення, так як ця обставина не впливає на висновки суду про законність дій Державного виконавця.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про направлення на її адресу рекомендованого листа не 17.04.2024 року, а 18.04.2024 року, то суд зазначає про те, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати надмірного формалізму, який може призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції. Такий правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 5 серпня 2020 року у справі № 177/1163/16-ц (провадження № 61-2250св20). Крім того, направлення рекомендованого листа із копіями процесуальних документів на день пізніше, ніж передбачено Законом України "Про виконавче провадження» суттєво не впливає на права боржника у виконавчому провадженні та не може слугувати підставою для висновку про неправомірність вчинення Державним виконавцем всіх подальших процесуальних дій та їх скасування.

Доводи ОСОБА_1 про обов`язок Державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій в зв`язку із перебуванням в провадженні Одеського апеляційного суду справи № 523/2623/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 31.07.2024 року про відмову у наданні відстрочення виконання судового рішення не відповідають вимогам діючого законодавства, яке регулює виконання судових рішень.

Так, за приписами п. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Матеріали справи містять відомості про те, що ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 31.07.2024 року відмовлено ОСОБА_1 у наданні відстрочення виконання судового рішення. Вказана ухвала в порядку статті 261 ЦПК України набрала законної сили, та її оскарження в апеляційному порядку не дає законних підстав виконавцю у зупиненні вчинення виконавчих дій.

Таким чином, в ході розгляду справи доводи скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження дослідженими судом доказами, є необґрунтованими, а тому у задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа: ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 07 лютого 2025 року.

Суддя: Ю.В. Тополева

04.02.25