Справа № 347/2891/24
Провадження № 2/347/208/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Косівської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що він народився і проживав в будинку своїх батьків в АДРЕСА_1 до 1984 року. Зареєстрований в будинку поряд з будинком своїх батьків з 1984 року по даний час. Після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку залишилися проживати його мати ОСОБА_3 та брат ОСОБА_4 . Брат ОСОБА_4 мав психічні вади здоров`я, а тому він практично вимушений був поратися по господарству батьків, користуватися майном батька і всім будинковолодінням так як мати сама не могла утримувати господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати ОСОБА_3 померла, після смерті якої він вступив у фактичне управління та володіння спадковим будинковолодінням так як користувався цим майном як на день її смерті так і після. Ключі від будинку знаходяться в нього. Брат ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Житловий будинок на даний час без капітального ремонту фактично не придатний для проживання. Земельною ділянкою частково користується сам а частково передає в безоплатне користування сусідам, які викошують траву та випасають худобу.

У зв`язку із тим , що за життя батьки не зробили заповітного розпорядження щодо належного їм майна, то після їх смерті, та смерті рідного брата ОСОБА_4 , він залишився єдиним спадкоємцем першої черги за законом.

В 2022 році виникла необхідність юридичного оформлення спадщини. З цього приводу він звернувся до нотаріуса, який відмовив йому у оформленні спадщини. Фактично спадковий житловий будинок його батько побудував відповідно до рішення органу місцевого самоврядування, однак не зареєстрував своє право власності на це майно у МБТІ.

З цього приводу питання спадкування такого майна вирішується в судовому порядку. А тому він вимушений звертатися до суду про визнання права власності на спадкове майно. Просить позов задоволити.

Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник відповідача про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 12.02.2025 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 народився і проживав в будинку своїх батьків в АДРЕСА_1 до 1984 року.

Відповідно до витягу з Реєстру Територіальної громади ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований в будинку , що в с.Яворів участок Петруші б/н Косівського району Івано-Франківської області

Долученим до матеріалів справи копією свідоцтва про народження (а.с.9) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 встановлено, що його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до долучених свідоцтв про смерть ( а.с.10 зв., 11, 12) вбачається, що батько позивача в справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати позивача- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 а брат ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Довідками Яворівського старостинського округу за №№ 561, 562 від 06.12.2024 року (а.с.7 зв. 8) стверджено , що заповіт від іменті батьків позивача , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в сільській раді не посвідчувався.

Позивач стверджує, що після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку залишилися проживати його мати ОСОБА_3 та брат ОСОБА_4 . Брат ОСОБА_4 мав психічні вади здоров`я, а тому позивач практично вимушений був поратися по господарству батьків, користуватися майном батька і всім будинковолодінням так як мати сама не могла утримувати господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати ОСОБА_3 померла, а брат ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином після смерті батьків він вступив у фактичне управління та володіння спадковим будинковолодінням так як користувався цим майном як на день їх смерті так і після. Ключі від будинку знаходяться в нього.

У зв`язку із тим , що за життя батьки не зробили заповітного розпорядження щодо належного їм майна, то після їх смерті, та смерті рідного брата ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 залишився єдиним спадкоємцем першої черги за законом.

В 2022 році виникла необхідність юридичного оформлення спадщини. З цього приводу він звернувся до нотаріуса, який відмовив йому у оформленні спадщини. Фактично спадковий житловий будинок батько позивача побудував відповідно до рішення органу місцевого самоврядування (а.с.7) , однак не зареєстрував своє право власності на це майно у МБТІ, що підтверджується інформаційною довідкою (а.с.22).

Довідкою Яворівського старостинського округу №32 від 16.01.2025 року (а.с.28) стверджено, що У фактичне управління спадковим майном після смерті батьків та брата вступив ОСОБА_1 , який обробляв земельну ділянку, ключі від будинку знаходяться в нього.

Подавши відповідну заяву до нотаріуса позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом . Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 132/02-31 від 07.02.2025 року а.с. 26 вбачається, що згідно інформації, отриманої в порядку доступу нотаріуса до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на спадковий житловий будинок, за АДРЕСА_1 не було зареєстровано і відсутній правовстановлюючий документ на нього.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи рішення Яворівської сільської ради від 28-29 грудня 1993 року (а.с.7) вирішено передати у приватну власність громадянам земельні ділянки . заяви від яких надійшли до 01.01.1994 року, - участок ОСОБА_5 0,85 га із яких : 0,25 га для обслуговування житлового будинку ; 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., відповіднодостатті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Як передбачено у підпунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно п.23 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з частиною другою статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи вище наведене, за позивачем слід визнати право власності, як на спадкове майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,85 га., яких 0,25 га. що під будівлями та для їх обслуговування та 0,60 га. для ведення особистого селянського господарства,що в АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного ст.ст.316-319, 321, 328, 355, 392, 1216, 1217, 1297 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителем с.Яворів участок Петруші, Косівського району, Івано-Франківської області право власності, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,85 га., яких 0,25 га. що під будівлями та для їх обслуговування та 0,60 га. для ведення особистого селянського господарства, що в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.