КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6116/2025
Справа № 761/2611/21
У Х В А Л А

29 січня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Кашперської Т.Ц., суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А., вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду міста Харкова, Харківського апеляційного суду, Дзержинського районного суду міста Харкова про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2022 року ОСОБА_1 в позові відмовлено. Повний текст рішення виготовлено 21 листопада 2022 року. Не погоджуючись із даним рішенням, ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, та, пропустивши строк на апеляційне оскарження, заявив клопотання про поновлення вказаного строку, мотивоване тим, що оскаржуване рішення позивачу не надсилалось, справа була розглянута у його відсутності без належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання, про наявність оскаржуваного рішення дізнався після перевірки батьками позивача Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Апеляційним судом враховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року в справі № 201/13990/15-ц (провадження № 61-22496св19), відповідно до якого аналіз ст. 358 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що за відсутності виключних випадків сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. В контексті наведеної статті під неповідомленням особи про розгляд справи розуміються випадки, коли учасник справи взагалі ніяким чином не повідомлявся судом і не знав про наявність справи у провадженні суду. Однак до таких випадків не може бути віднесено неповідомлення особи про окреме судове засідання у справі, навіть якщо в цьому засіданні було ухвалено рішення (за умови, що матеріалами справи безспірно підтверджується факт обізнаності особи про розгляд судом справи та її участь у ній).

В постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі № 613/1167/15-ц (провадження № 61-18650св19), від 01 грудня 2021 року в справі № 613/1250/15-ц (провадження № 61-20989св19), від 19 березня 2021 року в справі № 210/2663/18 (провадження № 61-710св21), а також в ухвалі Верховного Суду від 17 листопада 2023 року № 757/42246/20-ц (провадження № 61-16240ск23) наведено схожі за змістом правові висновки, а саме про те, що сама по собі обізнаність учасника справи про розгляд справи судом першої інстанції є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у разі подання ним апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Також, враховано правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 04 листопада 2024 року в справі № 405/4689/19 (провадження № 61-1979сво24), відповідно до якого особою, не повідомленою про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або судового провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої відкрито провадження. Законодавець при конструюванні частини другої статті 358 ЦПК України не визначив, що при її застосуванні має враховуватися дата внесення судом рішення до Єдиного державного реєстру судових рішень; відсутність в рішенні суду вказівки на дату складання його повного тексту та несвоєчасне надіслання оскарженого судового рішення суду першої інстанції до Єдиного державного реєстру судових рішень, за умови, що учасник справи (зокрема, котрий ініціював позов - позивач), який подає апеляційну скаргу, знав про розгляд справи, не є перешкодою для отримання цією особою у розумний строк інформації про стан відомого їй судового провадження та не свідчить про наявність випадків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у розумінні ч. 2 ст. 358 ЦПК України вважається належним чином повідомленим та обізнаним про розгляд даної справи, оскільки саме він подавав позов до суду першої інстанції. Крім того, позивач вказував про наявність представника у даній справі, а саме Тарасенка А.В. (а. с. 1). Також, вбачається, що Шевченківський районний суд м. Києва належним чином повідомляв позивача про рух справи, а саме направляв ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року про залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення недоліків засобами поштового зв`язку на поштову адресу Державної установи "Київський слідчий ізолятор", на підтвердження чого в матеріалах справи міститься розписка від 21 вересня 2021 року про отримання ОСОБА_1 копії вказаної ухвали (а. с. 54).

Крім того, Шевченківський районний суд м. Києва направляв копію ухвали від 07 жовтня 2021 року про відкриття провадження та призначення підготовчого судового засідання разом із судовою повісткою про виклик до суду на 24 листопада 2021 року о 12 год. 45 хв. на поштову адресу Державної установи "Київський слідчий ізолятор", на підтвердження чого в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення від 19 листопада 2021 року про вручення поштового відправлення позивачу (а. с. 60), а також розписки від 19 листопада 2021 року (а. с. 87) та 13 грудня 2021 року (а. с. 86) про отримання ним копії вказаної ухвали та судової повістки.

Суд першої інстанції повідомляв позивача про всі наступні судові засідання шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на адресу Державної установи "Київський слідчий ізолятор", а також надсилав на електронну адресу представника Тарасенка А.В., що вказана ним особисто в заяві про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді від 02 лютого 2022 року (а. с. 94), судову повістку та ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться довідки Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року про доставку електронного документу "Судова повістка" на електронну адресу представника Тарасенка А.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (дата та час доставки: 10.08.2022, 14:04:29) (а. с. 118) та від 20 липня 2022 року про доставку електронного документу "Ухвала від 13.07.2022" на електронну адресу представника Тарасенка А.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (дата та час доставки: 20.07.2022, 16:39:42) (а. с. 121).

В судове засідання, яке відбулося 09 листопада 2022 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, представник ОСОБА_1 - адвокат Тарасенко А.В. не з`явився.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 дізнався по існування оскаржуваного рішення лише 23 грудня 2024 року, не є підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, з огляду на встановлені обставини подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, і оскільки наслідки пропуску такого строку передбачені вищенаведеними положеннями ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Суд зобов`язаний запобігати зловживанню учасниками процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 цього Кодексу).

Стаття 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить принцип неприпустимості зловживання правами.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

При цьому забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства також проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

За приписами частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних права та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенції) (пункт 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

За таких обставин, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення особою, яка повідомлена про розгляд справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України, а також враховуючи правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 04 листопада 2024 року в справі № 405/4689/19 (провадження № 61-1979сво24), відсутні правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Кашперська Т.Ц.

Судді Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.