ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/95/25 Справа № 214/1321/23 Суддя у 1-й інстанції - Сіденко С.І. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
28 січня 2025 року м.Кривий Ріг
справа № 214/1321/23
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Остапенко В.О.,
суддів Агєєва О.В., Зубакової В.П.,
секретар судового засідання Лідовська А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, заяву ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Колесніченко Інна Володимирівна, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 214/1321/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка, та усунення від права на спадкування за законом,
УСТАНОВИВ:
В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка, та усунення від права на спадкування за законом.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2024 року позов задоволено частково, встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) разом із ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як дружини та чоловіка з 31 грудня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073,60 грн.

Додатковим рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року сторони звільнено від обов`язку сплачувати одна одній судові витрати в частині витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка, та усунення від права на спадкування за законом.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, як позивач ОСОБА_1 , так і відповідач ОСОБА_5 оскаржили його в апеляційному порядку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Попов Є.В., - залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Колесніченко І.В., задоволена.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2024 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як дружини та чоловіка з 31 грудня 2013 року по 19 травня 2019 року, та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

Рішення суду скасовано в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 073,60 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 610 грн 40 коп.

ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Колесніченко І.В., звернулось до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги при розгляді справи № 214/1321/23 в Дніпровському апеляційному суді в сумі 15 000 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що адвокатом Колесніченко І.В. були надані ОСОБА_2 послуги з професійної правничої допомоги, надання яких підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги від 12 жовтня 2024 року, акт прийому передачі правничої допомоги від 10 січня 2025 року та квитанцією від 04 січня 2025 року. Адвокатом Колесніченко І.В. були надані ОСОБА_2 наступні послуги з професійної правничої допомоги: вивчення матеріалів справи, складання апеляційної скарги, заяв, клопотань, аналіз апеляційної скарги позивача та підготовка відзиву на апеляційну скаргу позивача по цивільній справі № 214/1321/23 на загальну суму 15 000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Попова Є.В., який заперечував проти задоволення заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення, перевіривши доводи заяви ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвоката Колесніченко І.В. та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення вказаної заяви, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Колесніченко І.В. були надані ОСОБА_2 послуги з професійної правничої допомоги, надання яких підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги від 12 жовтня 2024 року, акт прийому передачі правничої допомоги від 10 січня 2025 року та квитанцією від 04 січня 2025 року.

Так, адвокатом Колесніченко І.В. були надані ОСОБА_2 наступні послуги з професійної правничої допомоги: вивчення матеріалів справи, складання апеляційної скарги, заяв, клопотань, аналіз апеляційної скарги позивача та підготовка відзиву на апеляційну скаргу позивача по цивільній справі № 214/1321/23 на загальну суму 15 000 грн.

Колегія суддів, з урахуванням наведеного вище та з урахуванням конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, розумності їхнього розміру, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом Колесніченко І.В. послугами, часом, витраченим адвокатом Колесніченко І.В. на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом Колесніченко І.В. послуг, суті позову і значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, приходить до висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 15 000 грн є завищеним. При цьому колегія суддів вважає, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, що буде відповідати критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги у суді.

Такий висновок колегії суддів повністю узгоджується із правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, 21 листопада 2022 року у справі № 463/6544/20 та від 11 січня 2023 року у справі № 479/475/21.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що надані докази про понесення відповідачем судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000 грн є достатніми, допустимими та достовірними.

На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Колесніченко І.В., про ухвалення додаткового рішення, підлягає частковому задоволенню з ухваленням у справі додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 10 000 гривень.

Керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Колесніченко Інна Володимирівна, про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити у справі № 214/1321/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка, та усунення від права на спадкування за законом додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у цій справі, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст додаткової постанови складено 28 січня 2025 року.

Головуючий:

Судді: