БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/53/25
Провадження № 2/730/95/2025
У Х В А Л А

ПРО ПРИЙНЯТТЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ ДО РОЗГЛЯДУ ТА ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

"10" лютого 2025 р. м.Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Деревлянська, буд. 10А) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2025 року до Борзнянського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Як убачається зі змісту позову та його прохальної частини, позивач просить стягнути з відповідача 101359,63 грн. заборгованості за кредитним договором № від 22 березня 2019 року, що складається з: 64928,32 грн. (сума основної заборгованості, яка складається з 36000,00 грн. - суми заборгованості за основною сумою кредиту, 28928,32 грн. - суми заборгованості за відсотками по кредиту); 30465,02 грн. (сума інфляційних витрат); 5966,29 грн. (3% річних). Одночасно з цим позивач просить стягнути з відповідача 3028,00 грн. у відшкодування сплаченого судового збору та 5000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення з даною заявою до суду, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд, в якому право доступу, тобто право порушити провадження у цивільній справі в суді, є одним із аспектів поряд з організаційними та процесуальними гарантіями (рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Проте наведене право не є абсолютним та може підлягати обмеженням (рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 року у справі «Станев проти Болгарії [ВП]» (Stanev v. Bulgaria [GC]), заява № 36760/06, § 230).

У цій справі судом встановлено, що рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2024 року у справі № 740/1988/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» суму заборгованості за Кредитним договором № від 22.03.2019 року в сумі 17634,89 грн., з яких: 12966,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4668,89 - сума заборгованості за відсотками. Вказане рішення набрало законної сили 03.10.2024 року.

Зі змісту рішення від 15 липня 2024 року у справі № 740/1988/24 убачається, що 22 березня 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - Банк) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , за яким Банк надав, а ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 12966,00 грн. строком до 22 березня 2021 року, умови договору виконувала неналежним чином, в результаті чого утворилася заборгованість. У своїй позовній заяві позивач також просив стягнути з відповідача 64928,32 грн., з яких: 36000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою кредиту; 28928,32 грн. сума заборгованості за відсотками по кредиту.

Таким чином, між цими сторонами та за цим же кредитним договором вже відбувся судовий розгляд з постановленням кінцевого рішення у справі.

Тобто, позивачем подано до цього самого суду інший позов до цього самого відповідача, в частині, з тим самим предметом та, в частині, з однакових підстав і щодо такого позову на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, є судове рішення, яке набрало законної сили.

На думку суду, така позиція позивача є, фактично, намаганням переглянути рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2024 року у справі № 740/1988/24, що не відповідає вимогам чинного законодавства та є неприпустимим.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов`язується настання необхідного результату. Такі дії, однак, мають повністю штучний характер, подібно тому, як удавана угода у цивільному праві вчиняється лише для цілей прикриття іншої угоди.

За вимог п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи встановлення явної неповаги до суду чи учасників справи (Постанова ВС від 03.03.2021 у справі № 761/27076/19 (провадження № 61-14448св20).

Аналіз частини другої статті 13 ЦК України дає підстави для висновку, що недобросовісна поведінка особи, яка полягає у вчиненні дій, які можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом. Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти, як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права, «injuria». Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права. Термін «зловживання правом» свідчить про те, що ця категорія стосується саме здійснення суб`єктивних цивільних прав, а не виконання обов`язків. Обов`язковою умовою кваліфікації дій особи як зловживання правом є встановлення факту вчинення дій, спрямованих на здійснення належного відповідній особі суб`єктивного цивільного права. (Постанова ВС від 12.10.2021 у справі № 311/2121/19 (провадження № 61-11958св20).

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (Постанова Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17).

Зловживання процесуальними правами - це процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників господарського процесу (їх представників), що призводять до порушення процесуальних прав інших учасників процесу, з метою перешкоджання господарському судочинству, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом). (Постанова від 05.04.2023 у справі № 922/4278/21).

Зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні, дії, але робить це на шкоду іншим особам.

З огляду на викладене, суддя, не обмежуючи позивача у доступі до правосуддя, звертає увагу останнього на наявність в його діях ознак зловживання процесуальними правами щодо подання до суду даного позову та введення суд в оману щодо фактичних обставин у справі, враховуючи наявне судове рішення між сторонами, про яке у позовній заяві не згадується.

Згідно з ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Необхідність застосування у даній справі заходів впливу на позивача шляхом визнання його дій зловживанням процесуальними правами відповідає пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка зокрема покладає на державні органи обов`язок протидіяти зловживанням процесуальними правами.

Суддя вважає необхідним роз`яснити заявнику положення статті 44 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання процесуальними правами, а саме подання декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 64928,32 грн. слід повернути позивачу.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача 30465,02 грн. (сума інфляційних витрат) та 5966,29 грн. (3% річних), то позовна заява в цій частині подана з додержанням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України і підлягає розгляду в Борзнянському районному суді Чернігівської області; відсутні підстави, визначені ст.ст. 185, 186 ЦПК України, для залишення позовної заяви, в цій частині, без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

З огляду на положення ст.ст. 274, 279 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Що стосується клопотання позивача про витребування доказів, то суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки дані відомості були предметом розгляду у справі № 740/1988/24, де суд надав оцінку доказам, наданим сторонами у справі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 4, 12 44, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати дії позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» зловживанням процесуальними правами.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 64928,32 грн. - повернути позивачу.

У клопотанні про витребування доказів відмовити.

Прийняти до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» до ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача 30465,02 грн. (сума інфляційних витрат); 5966,29 грн. (3% річних) та відкрити спрощене позовне провадження у цивільній справі.

Здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслати учасникам справи, разом з копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів - відповідачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України, зобов`язати відповідача, у разі заперечення проти позову, подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та надіслати:

1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову;

2) позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів.

Відзив має бути оформлений з дотриманням вимог ч.ч. 2-5 ст. 178 ЦПК України.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву, а відповідач протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив подати заперечення.

Повідомити, що за клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, за веб-адресою суду: https://br.cn.court.gov.ua.

Ухвалу, в частині повернення позовної заяви, може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя Ріхтер В.В.