Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2025 Справа №607/21284/24 Провадження №2/607/255/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Якімця Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трембач С.О.,

без участі сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами та

У С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

1. Стислий зміст позовної заяви

01 жовтня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАзПБ») звернулося в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами у загальному розмірі 80 058,82 гривень, а саме:

1) за договором позики № 76465382 в розмірі 26 696,90 гривень, з яких: 6 855,34 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 841,56 гривню сума заборгованості за відсотками;

2) за договором позики № 4639269 в розмірі 31 218 гривень, з яких: 7 950 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; - 23 268 гривень сума заборгованості за відсотками;

3) за кредитним договором №6371480 в розмірі 14 922,80 гривні, з яких: 4 000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 642,80 гривень сума заборгованості за відсотками; 280 гривень заборгованість за комісією;

4) за кредитним договором №103269917 в розмірі 7 221,12 гривню, з яких: 2 000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 081,12 гривню сума заборгованості за відсотками; 140 гривень заборгованість за комісією;

а також, понесені судові витрати (а.с. 2 9).

В обґрунтування позовних вимог ТзОВ «ФК «ЄАзПБ» зазначило, що 05 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №76465382 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно Закону України «Про електронну комерцію», про що свідчить п.20 договору позики. В п.1 договору позики вказано, що за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАзПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАзПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 26 696,90 гривень. Позивач вказує, що всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАзПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Крім того, 03 червня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_2 укладено договір позики №5670540, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.9 договору позики, реквізити та підпис сторін. Згідно з п.п.2.1. договору позики, за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. 15 листопада 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАзПБ» укладено договір факторингу №15-11/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАзПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАзПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема, позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_2 в сумі 22 729 гривень. Позивач вказує, що всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, ОСОБА_2 не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ОСОБА_2 , останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАзПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання прав вимог до ОСОБА_2 , а саме з 15 листопада 2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Також, 29 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6371480 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Згідно з п.2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 29 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАзПБ» укладено договір факторингу №29012024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАзПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАзПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 14 922,80 гривні. Позивач зазначає, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАзПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29 січня 2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Крім цього, 28 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №103269917 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Згідно з п.2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 29 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАзПБ» укладено договір факторингу № 29012024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАзПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАзПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 7 221,12 гривню, Позивач стверджує, що всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАзПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання прав вимог до відповідача, а саме з 29 січня 2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

2. Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив

Відповідач ОСОБА_1 своїм правом на відзив, що передбачене статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), не скористався.

3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2024 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 75,76).

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, однак, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №812, №960, №043, №004, а також оголошенням про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме (а.с.84, 91, 94).

Виходячи з положень статті 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі, правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 128 ЦПК України: суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою (частина перша); судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно (частина п`ята); у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місцяперебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (пункт 2 частини сьомої); днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункти 1 4 частини восьмої).

Верховний Суд, аналізуючи приписи пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, зазначив, що відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі, отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження (постанова від 30 листопада 2022року, справа

№760/25978/13-ц).

Згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Як було заначено, позивач скористався вимогами зазначеної норми.

Тож суд вважає за можливе проведення судового засідання за відсутності учасників справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такий висновок суду кореспондує з висновком Верховного Суду, який полягає у тому, що у випадку якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова від 01 жовтня 2020 року, справа №361/8331/18).

Відтак, суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без його участі, а тому, відповідно до статті 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення

Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою учасників справи, беручи до уваги приписи частини другої статті247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.

ІІ. Мотивувальна частина

1. Фактичні обставини встановлені судом.

Як вбачається з матеріалів справи 05 вересня 2023 року між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76465382, із сумою позики 9 000 гривень, строком на 30 днів, з процентною ставкою 2,5%, який підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатора «LCbz7TR5z8» (а.с.10, 11).

В п.1. договору позики вказано, що за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Дата надання позики 05 вересня 2023 року. Дата повернення позики 05 жовтня 2023 року. Знижена процентна ставка/день 0,875%. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%. Пеня /день 2,70%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 1 604,7%. Орієнтовна загальна вартість позики 11 362,50 гривні.

Згідно з п.4 цього договору, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами. Товариство на власний розсуд може зупинити нарахування процентів до спливу строку, визначеного у першому реченні цього пункту.

Відповідно до додатку №1 до договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 76465382 від 05 вересня 2023 року таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, дата видачі кредиту 05 вересня 2023 року, дата повернення кредиту 05 жовтня 2023 року, чиста сума кредиту 9 000 гривень, проценти за користування кредитом 2 362,50 гривні, реальна річна процентна ставка 1 604,7% (а.с.12).

В розрахунку заборгованості за договором позики № 76465382 від 05 вересня 2023 року, за період з 20 березня 2024 року по 31 серпня 2024 року вказано, що залишок заборгованості складає 26 696,90 гривень, з яких: 6 855,34 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 841,56 гривень сума заборгованості за відсотками (а.с.13).

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАзПБ» (фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) було укладено договір факторингу №14/06/21 (а.с.14,15).

За договором перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Актом прийому-передачі реєстру боржників № 20 від 20 березня 2024 року за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 20 від 20 березня 2024 року. Згідно з витягом з реєстру боржників №20 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року як боржник вказаний ОСОБА_1 за договором позики № 76465382, сума заборгованості становить: 26 696,90 гривень, з яких: 6 855,34 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 841,56 гривня сума заборгованості за відсотками (а.с.19).

27 вересня 2023 року між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 4639269, із сумою позики 8 000 гривень, строком на 30 днів, з базовою процентною ставкою за перший день 22,21%, з базовою процентною ставкою з другого дня 3,00%, який підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатора «f93EIN0YoJ» (а.с.20 22).

В п.1. договору позики вказано, що за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Дата надання позики 27 вересня 2023 року. Дата повернення позики 27 жовтня 2023 року. Знижена процентна ставка/день 0,01%. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 3,50%. Пеня /день 3,50%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 1 081,20%. Орієнтовна загальна вартість позики 9 800 гривень.

Згідно з п.4 цього договору, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами. Товариство на власний розсуд може зупинити нарахування процентів до спливу строку, визначеного у першому реченні цього пункту.

Відповідно до додатку №1 до договору позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 4639269 від 27 вересня 2023 року таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, дата видачі кредиту 27 вересня 2023 року, дата повернення кредиту 27 жовтня 2023 року, чиста сума кредиту 8 000 гривень, проценти за користування кредитом 1 800 гривень, реальна річна процентна ставка 1 081,20% (а.с.22 зворотна сторона 23).

В розрахунку заборгованості за договором позики № 4639269 від 27 вересня 2023 року, за період з 20 березня 2024 року по 31 серпня 2024 року вказано, що залишок заборгованості складає 31 218 гривень, з яких: 7 950 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 23 268 гривень сума заборгованості за відсотками (а.с. 24).

Актом прийому-передачі реєстру боржників №21 від 20 березня 2024 року за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 21 від 20 березня 2024 року. Згідно з витягу з реєстру боржників №21 від 20 березня 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року як боржник вказаний ОСОБА_1 за договором позики № 4639269, сума заборгованості становить: 31 218 гривень. (а.с.26).

29 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 6371480, шляхом підписання графіку платежів, паспорту споживчого кредиту № 6371480 та заяви на отримання кредиту № 6371480 електронним підписом одноразового ідентифікатора «453530» (а.с.32 39).

Відповідно до пунктів 1.1. 1.5.3. вказаного договору Товариство надало відповідачу кредит у розмірі 4 000 гривень, строком на 110 днів, кінцевим терміном повернення є 17 січня 2024 року, з відсотковою ставкою 5 436% річних, що в грошовому еквіваленті складає 11 784 гривень, та комісією за надання кредиту 280 гривень, яка нараховується за ставкою 7% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

В графіку платежів за договором про споживчий кредит № 6371480 від 29 вересня 2023 року вказано, дата видачі кредиту 29 вересня 2023 року, дата повернення 17 січня 2024 року, чиста сума кредиту 4 000 гривень, проценти за користування кредитом 11 504 гривні, комісія за надання кредиту 280 гривень, загальна вартість кредиту становить 15 784 гривні (а.с.37 зворотна сторона).

В розрахунку заборгованості за кредитним договором № 6371480 від 29 вересня 2023 року, за період з 29 січня 2024 року по 31 серпня 2024 року вказано, що залишок заборгованості складає 14 922,80 гривні, з яких: 4 000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 642,80 гривень сума заборгованості за відсотками; 280 гривень заборгованість за комісією (а.с. 40).

29 січня 2024 року між ТОВ «ФК «ЄАзПБ» (фактор) та ТОВ «Мілоан» (клієнт) було укладено договір факторингу № 29012024 (а.с.41-42).

В пунктах 1.1. та 1.2. Розділу 1 договору факторингу №29012024 від 29 січня 2024 року вказано, що за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Актом прийому-передачі реєстру боржників №1 за договором факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №1 (а.с. 43). Згідно з витягом з реєстру боржників №1 до договору факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року як боржник вказаний ОСОБА_1 за кредитним договором № 6371480, сума заборгованості становить: 14 922,80 гривні, з яких: 4 000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 642,80 гривень сума заборгованості за відсотками; 280 гривень заборгованість за комісією (а.с. 44).

28 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 103269917, шляхом підписання графіку платежів, паспорту споживчого кредиту №103269917 та заяви на отримання кредиту №103269917 електронним підписом одноразового ідентифікатора «937027» (а.с.45 52).

Відповідно до пунктів 1.1. 1.5.3. вказаного договору Товариство надало відповідачу кредит у розмірі 2 000 гривень, строком на 108 днів, кінцевим терміном повернення є 14 січня 2024 року, з відсотковою ставкою 6 381% річних, що в грошовому еквіваленті складає 5 856,80 гривень, та комісією за надання кредиту 140 гривень, яка нараховується за ставкою 7% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

В графіку платежів за договором про споживчий кредит № 103269917 від 28 вересня 2023 року вказано, дата видачі кредиту 28 вересня 2023 року, дата повернення 14 січня 2024 року, чиста сума кредиту 2 000 гривень, проценти за користування кредитом 5 716,80 гривень, комісія за надання кредиту 140 гривень, загальна вартість кредиту становить 7 856,80 гривень (а.с.50 зворотна сторона).

В розрахунку заборгованості за кредитним договором № 103269917 від 28 вересня 2023 року, за період з 29 січня 2024 року по 31 серпня 2024 року вказано, що залишок заборгованості складає 7 221,12 гривню, з яких: 2 000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 081,12 гривню сума заборгованості за відсотками; 140 гривень заборгованість за комісією (а.с.53).

Актом прийому-передачі реєстру боржників № 2 за договором факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 2 (а.с.54). Згідно з витягом з реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року, в якому вказаний боржник ОСОБА_1 за кредитним договором № 103269917, сума заборгованості становить: 7 221,12 гривню, з яких: 2 000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 081,12 гривню сума заборгованості за відсотками; 140 гривень заборгованість за комісією (а.с.55).

У позові зазначено й договір позики № 5670540, укладений 03 червня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_2 , однак за цим договором позовних вимог не заявлено.

2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

2.1. Особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством (частина перша статті 1 Цивільного кодексу України; далі ЦК України).

Цивільне законодавство ґрунтується на відповідних засадах, однією з яких є свобода договору (пункт 3 статті 3 ЦК України).

За статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша); правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (частина друга).

Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (абзац перший). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (абзац другий).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

У статті 639 ЦК України вказано: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина перша); якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина друга).

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів унормовано Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року №851-IV (далі Закон № 851).

Відповідно до статті 5 Закону №851 електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (частина перша); електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму (частина тертя); візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною (частина четверта).

Згідно з частиною другою статті 14 Закону № 851 використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає Закон України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року №675-VIII (далі Закон №675).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 675 електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5); електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6).

Порядок укладення електронних договорів регулюється статтею 11 Закону №675. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (частина перша статті 11 Закону №675).

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (частина третя статті 11 Закону №675).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону №675).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону №675).

Відповідно до частини шостої статті 11 Закону №675 відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За частиною дванадцятою статті 11 Закону №675 електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону №675 якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Наявні в матеріалах справи докази, досліджені судом у судовому засідання, дають підстави для висновку про дотримання всіх встановлених законодавством вимог при укладенні договору між позивачем та відповідачем у електронній формі, пропозиція (оферта) укласти електронний договір та її прийняття (акцепт) здійснені з дотриманням вимог статей 11 та 12 Закону № 675, що не дає підстав для сумніву в існування вільного волевиявлення сторін на укладення відповідного правочину.

2.2. У статті 526 ЦК України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша).

У зв`язку з цим Конституційний Суд України зазначив: «одним із загальновизнаних принципів міжнародного права є «pacta sunt servanda» (договорів слід додержувати). Цей принцип входить і до системи цивільного права, зокрема він міститься в тих статтях Кодексу, які встановлюють, що зобов`язання має бути виконане належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що їх звичайно виставлено (частина перша статті 526); договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629)» (абзац четвертий пункту 6 мотивувальної частини Рішення від 22 червня 2022 року №6-р(II)/2022).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що при укладенні між сторонами цієї справи договорів позики та кредитних договорів було дотримано їх письмової форми.

2.3. Згідно із частиною першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо); умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в аспекті цієї справи ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Мілоан»).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Таким чином, в разі укладення договору позики та кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач надав суду необхідні докази, які підтверджують доведення до відома відповідача основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача кредиту ОСОБА_1 , інформації щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту, порядку повернення кредиту, іншу необхідну інформацію, що зазначена у договорах позики на умовах повернення позики в кінці строку позики № 76465382, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.10 12); договорі позики № 4639269 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.20 23); договорі про споживчий кредит №6371480, графіку платежів за договором про споживчий кредит№ 6371480, паспорті споживчого кредиту № 6371480, заяві на отримання кредиту № 6371480 (а.с.32 39); договорі про споживчий кредит № 103269917, графіку платежів за договором про споживчий кредит № 103269917, паспорті споживчого кредиту № 103269917, заяві на отримання кредиту № 103269917 (а.с.45 52), підписані останнім відповідно до вимог законів №851 та №675.

Тож надані позивачем докази, наявні в матеріалах справи та досліджені судом, свідчать про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення статті 638 ЦК України, а підписання відповідачем договорів. Водночас відповідач зазначені обставини жодним чином не спростовував; будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів від позивача та користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідач до суду не надав.

2.4. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «ЄАзПБ» та ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАзПБ» права грошової вимоги до Боржників за договорами позики, у т.ч. за договорами позики № 76465382 від 05.09.2023 та № 4639269 від 27.09.2023, що укладені між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позичальником, яким є: ОСОБА_1

29.01.2024 між ТОВ «ФК «ЄАзПБ» та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір факторингу № 29012024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАзПБ» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договорами про споживчий кредит №6371480 від 29.09.2023 та №103269917 від 28.09.2023, що укладені між ТОВ «Мілоан» та позичальником, яким є: ОСОБА_1 .

Таким чином, у ТОВ «ФК «ЄАзПБ» у порядку, встановленому цивільним законодавством, виникло право грошової вимоги до відповідача.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до правової позиції, яка наведена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі №910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні, саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц. У цій постанові Верховний Суд зауважив, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. З огляду на викладене Верховний Суд вказав, що саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.

Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі (див. постанову Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 667/11010/14-ц).

Враховуючи наведене вище суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, доходить висновку, що позові вимоги слід задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача кошти на загальну суму 80 058,82 гривень, а саме: 1) за договором позики №76465382 в розмірі 26 696,90 гривень; 2) за договором позики №4639269 в розмірі 31 218 гривень; 3) за кредитним договором №6371480 в розмірі 14 922,80 гривні; 4) за кредитним договором №103269917 в розмірі 7 221,12 гривню.

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви

Враховуючи вищенаведене, суд констатує, що відповідач свої зобов`язання за договорами не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості є підставовими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи той факт, що позов задоволений в повному обсязі, а позивачем сплачено судовий збір у сумі 3 028 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 80742 від 10 вересня 2024 року (а.с.1), обов`язок щодо сплати судового збору на користь ТОВ «ФК«ЄАзПБ»» у розмірі 3 028 гривень слід покласти на ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 19, 76 78, 141, 223, 247, 258 268, 273 274, 280 289, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами задовольнити.

2. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розмірі 80 058 (вісімдесят тисяч п`ятдесят вісім) гривень 82 копійки, а саме:

1) за договором позики № 76465382 в розмірі 26 696,90 гривень, з яких: 6 855,34 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 841,56 гривню сума заборгованості за відсотками;

2) за договором позики № 4639269 в розмірі 31 218 гривень, з яких: 7 950 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 268 гривень сума заборгованості за відсотками;

3) за кредитним договором № 6371480 в розмірі 14 922,80 гривні, з яких: 4 000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 642,80 гривень сума заборгованості за відсотками; 280 гривень заборгованість за комісією;

4) за кредитним договором № 103269917 в розмірі 7 221,12 гривню, з яких: 2 000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 081,12 гривню сума заборгованості за відсотками; 140 гривень заборгованість за комісією.

3. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

4. Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

5. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

8. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

9. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

10. Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

11. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

12. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строку з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 03 лютого 2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, адреса для листування: Київська область, місто Бровари, вулиця Лісова, 2, поверх 4, поштовий індекс: 07400, реквізити IBAN № НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк».

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяТ. І. Якімець