Провадження №2/127/5442/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Березовської О. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , інтереси якої представляє адвокат Федчук Світлана Миколаївна, до ОСОБА_2 про виділ частки житлового будинку в натурі,

В С Т А Н О В И В :

11.11.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з вище зазначеним позовом, в якому просить виділити їй в натурі 57/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у самостійний (окремий) об`єкт з визначенням окремої поштової адреси, припинивши ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 57/100 частки в цьому будинковолодінні, стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2024 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа була передана судді 12.11.2024.

13.11.2024 судом відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України був направлений запит до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про надання інформації про реєстрацію місця проживання відповідача. У зв`язку з неодержанням відповіді 06.01.2025 судом повторно був направлений запит.

Інформаційна довідка з Реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_2 від 08.01.2025 вих. №800 одержана судом 13.01.2025, з якої вбачається, що в Реєстрі Вінницької міської територіальної громади відсутня інформація стосовно реєстрації місця проживання громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (така дата народження вказана в позовній заяві); разом з тим в Реєстрі Вінницької міської територіальної громади наявна інформація стосовно реєстрації місця проживання громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 17.01.2025 позовна заява залишена без руху, в зв`язку з тим, що вона не відповідає вимогам п. 4, 5 ст. 175 ЦПК України.

Суд зазначив, що враховуючи, що предметом спору є майно, яке належить двом співвласникам на праві спільної часткової власності, позивачу необхідно врахувати положення ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України, правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2021 у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) і обрати спосіб захисту, передбачений законом.

Крім того, суд зазначив в ухвалі, що позивач вказує в позовній заяві частини житлового будинку, які просить виділити їй в натурі, але не зазначає докази, які підтверджують, що ця реальна частка спірного майна відповідає її частці у праві власності на це майно. Таким доказом може бути висновок будівельно-технічної експертизи.

27.01.2025 судом одержана від представника заявника адвоката Федчук С. М. заява про усунення недоліків, яка сформована в системі «Електронний суд» 24.01.2025, в якій зазначено, що на виконання ухвали суду позивач надає позовну заяву, в якій зазначає, що ефективним способом захисту її прав є виділ в натурі належної позивачу частки в житловому будинку з господарськими будівлями, а також ту обставину, що оскільки сторони не можуть досягнути згоди щодо виділу (поділу) часток в добровільному порядку, тому будівельно-технічна експертиза на замовлення позивача не проводилась. Також позивач зазначає, що ним у встановлений законом строк буде надане суду клопотання про витребування із КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційної справи на спірний житловий будинок, а також про призначення будівельно-технічної експертизи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

З наведених норм вбачається, що для позивача законом установлений строк для подання доказів разом з позовною заявою.

Щодо подання клопотання про витребування доказів, то ч. 1 ст. 84 передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, строком подання клопотання про витребування доказів для позивача є відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України разом з поданням позовної заяви.

Верховний Суд в постанові від 24.07.2024 у справі № 646/857/18 (провадження N 61-5330 св 24) зазначає, що «відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 цього Кодексу повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Отже, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Норми ЦПК України надають детальну регламентацію строків подання доказів, що, об`єктивно, мінімізує можливі випадки зловживання правами у сфері доказування.

Верховний Суд звертає увагу, що зазначена законодавча регламентація відповідає процедурі повного розкриття доказів (discovery). По суті зазначені норми спрямовані на зміщення акценту зі стадії розгляду справи по суті на стадію підготовчого провадження, під час якого і має відбуватися збір процесуального матеріалу і так званий обмін змагальними паперами, що забезпечує розгляд справи у розумні строки. Зазначене свідчить про посилення ролі підготовчого провадження у структурі загального позовного провадження цивільного судочинства в Україні».

Необхідно зазначити, що своєчасне подання доказів позивачем, тобто разом з позовною заявою, забезпечує виконання відповідачем обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 83 ЦПК України щодо подання доказів разом з відзивом на позовну заяву, в якому він викладає свої заперечення проти позову, які не можуть бути повно викладені, якщо відповідач не ознайомився з доказами, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Саме тому, на думку суду, законодавець і передбачає обов`язок позивача зазначити та подати докази разом з позовною заявою, а у разі об`єктивної неможливості подати докази, разом з позовною заявою подати клопотання про їх витребування судом.

Можливість подання позивачем такого виду доказу як висновок експерта забезпечується ч. 1 ст. 106 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Отже, суд вважає, що позивачем не усунутий недолік позовної заяви в частині подання доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вище зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Крім того, суд звертає увагу представника позивача, що первісно позовна заява була подана до суду через канцелярію суду та відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач надав суду її копію та копії всіх документів для відповідача.

Уточнена позовна заява була подана представником позивача через систему «Електронний суд» через електронний кабінет представника позивача і в порушення вимог абзацу 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України представник позивача не надав суду доказ її надсилання відповідачу.

Керуючись статтями 185, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Федчук Світлана Миколаївна, до ОСОБА_2 про виділ частки житлового будинку в натурі вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копію ухвали надіслати позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, представнику позивача на електронну адресу, вказану в позовній заяві.

Ухвала складена 03.02.2025.

Суддя Олена Березовська