Справа № 346/6241/24
Провадження № 2-о/346/83/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 р. м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді - Третьякової І.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Дутчак Х.В.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці Бобяка М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

у с т а н о в и в :

19.11.2024р. ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , в порядку окремого провадження, звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з заявою, в якій просила встановити факт належності їй трудової книжки НОМЕР_1 від 05 вересня 1980 року.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що з метою призначення пенсії за віком вона звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою та долучила до неї ряд документів. При перевірці працівником ПФУ до страхового стажу заявниці не було зараховано періоди її трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці виправлено прізвище, а запис про виправлення відсутній, що є порушенням вимог «Інструкції ведення трудової книжки». В зв`язку з цим, рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області від 30.05.2023р. №29 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу роботи. За вказаних обставин, заявниця просила встановити факт належності їй трудової книжки НОМЕР_1 , що матиме для неї юридичне значення, оскільки надасть можливість підтвердити страховий стаж роботи та оформити пенсію.

05.12.2024р. Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надіслало до суду свої письмові пояснення по справі, в яких зазначили, що ОСОБА_1 зверталася до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління із заявою для перевірки наявності страхового стажу для призначення пенсії за віком згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відділом обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління ПФУ в Закарпатській області, що розглядав заяву та додані документи для оформлення пенсії, ви явлено розбіжність у П.І.Б. у трудовій книжці НОМЕР_1 від 05.09.1980 року на титульній сторінці виправлено прізвище, а запис про виправлення відсутній. Отже, запис ПІБ виконано з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29.07.1993 р. № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993р. №110. У п. 26 постанови КМУ від 12.08.1993 року № 637 із змінами, внесеними постановою КМУ №497 від 11.04.2002 року, зазначено, якщо прізвище, ім`я та по батькові, які зазначені в документів, що підтверджує трудовий стаж працівника не відповідають прізвищу, імені та по батькові зазначеним в паспорті або свідоцтві про народження особи, факт належності документа, що підтверджує трудовий стаж, даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Просили врахувати їхні пояснення при розгляді справи.

16.12.2024р. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надіслало до суду свої письмові пояснення по справі, в яких зазначили, що 28.08.2023р. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області у призначенні такої пенсії заявниці було відмовлено, оскільки на титульній сторінці трудової книжки виправлено прізвище, а запис про виправлення відсутній. Положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників передбачено, що якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником, а в разі його відсутності вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство. Проте, заявниця не довела, що зверталася до останнього місця роботи із заявою про внесення змін до записів у її трудовій книжці і що у вчиненні таких дій їй було відмовлено або її заява залишилась без відповіді. Просили врахувати їхні пояснення при розгляді справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримала та пояснила, що в трудовій книжці невірно записано її прізвище після укладання шлюбу, а саме на російській мові вказано « ОСОБА_3 ». На той час вона навчалася в Костянтинівському медичному училищі Донецької області і працівник даного навчального закладу вносив зміни. Виправлення робили у відділі кадрів, але чому не зробили відповідний напис, вона не знає. На той час на наявність незасвідчених виправлень в трудовій книжці заявниця свою увагу не звернула, а виявила дані обставини лише при намаганні оформити пенсію. В 2016 році училище, в якому вона навчалася, змінило своє місце розташування, оскільки м. Костянтинівка була окупована російськими військами. ОСОБА_1 не відомо про нову адресу знаходження її колишнього навчального закладу, а тому вона позбавлена можливості звернутися туди для внесення виправлень в її документі. За вказаних обставин просила задовольнити її вимоги в повному обсязі так як наявність виправлень в її трудовій книжці перешкоджає їй в оформленні пенсії.

Представник заявниці ОСОБА_2 в судовому засіданні також просив задовольнити заявлені вимоги на підставах, вказаних в заяві про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, в поданих до суду письмових поясненнях Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області просило розглядати справу за відсутності їхнього представника та при її вирішенні врахувати їхню письмову позицію.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області від 13.06.2008р., прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено як « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце народження м. Костянтинівка, Донецької області».

24 вересня 1981 року відділом РАЦС Костянтинівського міськвиконкому Донецької області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , актовий запис № 746. Прізвище дружини змінено на « ОСОБА_6 »

Отже, до укладення шлюбу заявниця мала прізвище « ОСОБА_7 ».

05.09.1980 року на ім`я " ОСОБА_8 " (російською мовою) було заповнено трудову книжку серії НОМЕР_1 .

В зв`язку з реєстрацією шлюбу на титульній сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 вказано змінене прізвище заявниці « ОСОБА_6 ». Зазначено, що прізвище змінено на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 24.09.1981р.

23.05.2023р. ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення їй пенсії за віком та подала свої документи.

Рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області № 29 від 30.05.2023р. в призначенні пенсії ОСОБА_1 було відмовлено згідно п. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. В даному рішенні зазначено, що за результатом розгляду документів, доданих до заяви № 2184 від 23.05.2023р. до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки виправлено прізвище, а запис про виправлення відсутній, що суперечить Інструкції ведення трудової книжки.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту, а саме: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, наведених у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року №5, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином

не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ №637 від 12.08.1993 року був затверджений Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Згідно п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 26 Порядку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 "Про трудові книжки працівників" спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 р. затверджено "Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників".

Відповідно до пунктів 2.11, 2.12, 2.13 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Пунктами 2.6-2.8 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року визначено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Дослідивши трудову книжку серії НОМЕР_1 судом було встановлено, що запис про зміну прізвища з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_6 » був виконаний у зв`язку з укладенням шлюбу у вересні 1981 року. В цей час ОСОБА_1 навчалась в Костянтинівському медичному училищі, до якого була прийнята 01.09.1980р. (запис в трудовій книжці №5), а відтак запис про зміну прізвища був проведений працівниками відділу кадрів даного медичного закладу. У прізвищі « ОСОБА_6 » наявне виправлення п`ятої букви, яке належним чином не завірене.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказувала на неможливість свого теперішнього звернення до КЗ «Костянтинівський фаховий медичний коледж», який є правонаступником Костянтинівського медичного училища, оскільки м. Костянтинівка Донецької області, в якому розташовувався даний навчальний заклад, знаходиться під окупацією військ російської федерації.

Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17 вказано, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Оскільки від встановлення судом факту належності трудової книжки залежить виникнення у заявника права на пенсію відповідно до відпрацьованого стажу та впливає на розмір призначеної пенсії, вказаний юридичний факт повинен бути підтверджений.

Досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у належності заявниці спірної трудової книжки.

Той факт, що трудова книжка НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 підтверджується паспортом та кодом заявниці, де дата народження зазначена вірно, як і у трудовій книжці; свідоцтвом про укладення шлюбу, де збігаються прізвище, ім`я, по батькові заявниці; обкладинка лицьової сторінки трудової книжки, де при зміні прізвища є посилання на свідоцтво про укладення шлюбу, де зазначені дані є вірними, відповідно до якого заявниця змінила прізвище після укладення шлюбу.

Встановлення даного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, а тому, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трудової книжки НОМЕР_1 від 05 вересня 1980 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 03 лютого 2025 року.

Суддя: Третьякова І. В.