Жовтневий районний суд м. Запоріжжя
Справа № 331/6873/24
Провадження № 2/331/676/2025
У Х В А Л А

іменем України

"30" січня 2025 р.

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі судді Фісун Н.В., за участю секретаря судового засідання Коростельової К.Ю., розглянувши у судовому засіданні клопотання представника відповідача адвоката Жижа А.О. про зупинення провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

14.11.2024 року представник позивачки адвокат Салімонов Р.Є. звернувся до суду з позовом, в якому просив змінити спосіб стягнення аліментів, визначений на підставі судового наказу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 листопада 2017 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на частку всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

09.12.2024 року від представника відповідача адвоката Жижа А.О. до суду надійшло клопотання про зупинення провадження в справі. Адвокат зазначає, що відповідач ОСОБА_3 перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 і приймає безпосередньо участь у бойових діях, направлених на відсіч та стримування агресії РФ.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 та адвокат Жижа А.О. просять задовольнити клопотання та зупинити провадження в справі.

Представник позивача адвокат Салімонов Р.Є. заперечував проти задоволення клопотання, так як спір стосується стягнення аліментів на дитину, тобто прав та інтересів дитини відповідача, що зумовлює скорочені строки вирішення такої категорії спорі, та відповідач може брати участь у справі через представників, які з`явилися до судового засідання.

Суд , заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність зупинення провадження по справі з огляду на таке.

За положенням п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Положення ст. 251 ЦПК України встановлюють обов`язок суду зупинити провадження в справі в тому випадку, якщо сторона перебуває в складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. При цьому, вказані обставини мають бути підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, тобто дійсно свідчити про виконання особою функції захисту та забезпечення національної безпеки.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року в справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі №6-1957цс16 висловлено позицію, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 висловлено, що: «22 серпня 2022 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі №461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини НОМЕР_2 від 08 серпня 2022 року №2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої ст.251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі №753/19628/17.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території України запроваджено воєнний стан та Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є старшим сержантом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, був призваний до лав Національної Гвардії України під час воєнного стану в рамках загальної мобілізації на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022. Відповідач перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 і приймає безпосередньо участь у бойових діях, направлених на відсіч та стримування агресії РФ, що підтверджується довідкою №8423 від 15.10.2024 , посвідченням НОМЕР_2 , видане 11.08.2015 року , наказом командира військової частини №116 від 14.04.2023 року та військовим квитком НОМЕР_3 .

Таким чином, враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_3 , перебуває на військовій службі, що підтверджується відповідними копіями долученими представником відповідача до матеріалів справи, зважаючи на вищезазначені положення ЦПК України, суд задовольняє клопотання про зупинення провадження в справі.

Суд звертає увагу, що предметом даного спору є вимога про зміну розміру та способу стягнення аліментів, тобто суд не вирішує питання про стягнення аліментів вперше, відтак відповідне утримання, яке визначене судовим рішенням та на яке має право дитина, відповідач надає, тобто не позбавляє права дитину на відповідне матеріальне забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 253 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача адвоката Жижа А.О. про зупинення провадження у справі - задовольнити.

Зупинити провадження у справі № 331/6873/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів до припинення перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

Зобов`язати ОСОБА_3 та його представників невідкладно повідомити суд про зміну обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 30.01.2025 .

Суддя Н.В.Фісун

перебування позивача або відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан

Суддя: Н. В. Фісун