Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у підготовчому засіданні клопотання відповідача про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу сформованих після 14.09.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності:

06.01.2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу сформованих після 14.09.2020 року.

В обгрунтування клопотання ОСОБА_1 зазначає, що ним фактично понесені на правову допомогу у даній справі витрати станом на 23.04.2024 року: 31 004,50 грн., акт від 14.09.2020 року; 13 663,00 грн., акт від 14.06.2023 року; 30 479,00 грн., акт від 14.06.2023 року; 67 100,00 грн., акт від 23.04.2024 року. Можливі майбутні витрати на професійну правничу допомогу відповідач очікує понести: у суді першої інстанції 15000,00 грн., у суді апеляційної інстанції 20000,00 грн., у суді касаційної інстанції 20000,00 грн. При цьому, з урахуванням внесення позивачем 31004,50 грн., в якості забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом цивільної справи №490/10490/19 на підставі ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва у справі 490/10490/19 від 20 вересня 2021 року, забезпеченню підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу понесені після 14.09.2020 року у сумі фактично понесених витрат 13 663,00 грн. + 30 479,00 грн. + 67 100,00 грн. = 111 242,00 грн., та можливі майбутні витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00 + 20000,00 +20000,00 грн. = 55000,00 грн.

З посиланням на положення статті 135 ЦПК України відповідач вважає, що має право розраховувати на забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, які фактично понесені (підтвердженні відповідними документами) на час розгляду клопотання та можливі майбутні витрати на професійну правничу допомогу які можуть бути понесені у майбутньому, у тому числі у суді першої, апеляційної та касаційної інстанції.

Відповідач вважає, що у справі 490/10490/19 наявні, як мінімум чотири підстави з шести можливих, яка кожна окремо є самостійною підставою для застосування норми ч.4 ст. 135 ЦПК України - позивачем заявлено завідомо безпідставний позов, позивач продовжує наполягати на задоволенні позову за необґрунтованими підставами; позивач зловживає своїм правом на подання позову, використовує це право не додержуючись засад та принципів цивільно - процесуального законодавства; майновий стан позивача, відсутність відомостей про наявність нерухомого та рухомого майна, що підтверджується доказами на які посилався відповідач, а також наявність непогашеного зобов`язання за договором позики від 06.08.2014 року, неодноразове не виконання позивачем рішень суду, документи надані суду у якості додатків стосовно відкритих виконавчих проваджень по стягненню коштів з позивача свідчать про те, що виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача ОСОБА_1 буде ускладненим та неможливим у випадку відмови у задоволенні позову.

03.02.2025 року до суду від представника позивача надійшло заперечення на клопотання відповідача про забезпечення судових витрат в якому представник позивача зазначає, що вже сплачував забезпечення судових витрат на правову допомогу в сумі 31004,50 грн, чим підтвердив свою платоспроможність та відсутність намірів зловживати процесуальними правами та відповідач не підтвердив жодним доказом необхідність здійснення нових витрат на професійну правничу допомогу. За такого просить суд відмовити в задоволенні клопотання відповідача про забезпечення судових витрат.

У підготовчому засіданні відповідач підтримав своє клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу сформованих після 14.09.2020 року та просив задовольнити.

Інші учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, повідомлені судом про розгляд справи належним чином.

Заслухавши думку відповідача, проаналізувавши зміст клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу сформованих після 14.09.2020 року та зміст заперечення щодо вказаного клопотання та матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до ч.1 ст.135 ЦПК України суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Відповідно до ч.4 ст.135 ЦПК України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем не надано суду доказів щодо наявності у нього майна на території України, крім того сам спір виник з приводу невиконання ОСОБА_2 своїх грошових зобов`язань перед ОСОБА_1 тривалий час, що свідчить про його незадовільний майновий стан.

Вказане підтверджується Інформаційними довідками з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майна, згідно яких жодного майна у ОСОБА_2 немає; відповіддю отриманою в рамках виконавчого провадження № 72989055

від Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, згідно якої в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_2 транспортні засоби.

На переконання суду, доказів достатнього майнового стану, який свідчив би про реальну можливість позивача в разі відмови в задоволенні позову компенсувати відповідачу понесені судові витрати, пов`язані із отриманням правової допомоги матеріали справи не містять.

Наведені обставини, на думку суду, дозволяють стверджувати, що майновий стан позивача може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові, а тому існують обґрунтовані підстави для вжиття заходів забезпечення судових витрат.

Щодо визначення розміру таких витрат, то слід зазначити наступне.

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 фактично понесені на правову допомогу у даній справі витрати станом на 23.04.2024 року: 31004,50 грн., акт від 14.09.2020 року; 13663,00 грн., акт від 14.06.2023 року; 30479,00 грн., акт від 14.06.2023 року; 67100,00 грн., акт від 23.04.2024 року. З урахуванням внесення позивачем 31004,50 грн., в якості забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу в даній справі, незабезпечена сума таких витрат складає: 111242,00 грн.

Вказані витрати підтверджуються наданими відповідачем доказами.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги наведені умови для забезпечення судових витрат, суд вважає за необхідне частково задовольнити заявлене клопотання та зобов`язати позивача протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання даної ухвали позивачем, внести на депозитний рахунок ТУ ДСА в Миколаївській області 111242,00 грн. в якості забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 , у зв`язку з розглядом даної цивільної справи.

Керуючись ст. ст. 81, 135, 197, 198, 200 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі №490/10490/19, задовольнити частково.

Зобов`язати позивача ОСОБА_2 протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання даної ухвали позивачем, внести на депозитний рахунок ТУ ДСА в Миколаївській області 111242 (сто одинадцять гривень двісті сорок дві) гривні 00 копійок, в якості забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом цивільної справи №490/10490/19 та протягом вказаного строку надати суду документ, що підтверджує відповідне внесення коштів на депозитний рахунок суду.

В іншій частині клопотання, відмовити.

Роз`яснити позивачу, що у разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу суд за клопотанням відповідача має право залишити позов без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї може бути подано разом із скаргою на рішення у справі.

Суддя О.В. Саламатін