ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2239/25 Справа № 172/2171/23 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

- за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»

на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

20.11.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до Васильківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.11.2021 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", правонаступником якого є ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено електронний договір №5149898 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті. Згідно з умовами кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 22000,00 грн. (п.1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (30.12.2021) вказується в Графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. (п. 1.4. Кредитного договору). ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 22000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ "ФК "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" про перерахування коштів. 30.12.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3 кредитного договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював. Підпунктом 3 п. 5.1. договору передбачено, що ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 18 квітня 2023 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", як клієнтом, та ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА", як фактором, було укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за договором перед позивачем не сплачена і складає 22000,00 грн. - тіло кредиту та 35948,00 грн. нараховані відсотки, а всього 57948,00 грн., яку просить стягнути позивач на його користь та окрім цього, просить стягнути інфляційні втрати в сумі 12169,10 грн., 3% річних 2738,64 грн., судові витрати у справі.

В ході розгляду справи представник позивача Столітній М.М. надав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме: позивач відмовляється від позовних вимог в чатсині інфляційних втрат та трьох відсотків річних і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 57948,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 5149898 від 30.11.2021 року в сумі 30778 (тридцять тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 00 копійок, яка складається із: суми кредиту 22000 грн., відсотків за користування кредитом 8778,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» () на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

03.12.2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» подано апеляційну скаргу, в якій ставиться вимога про скасування рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що 30.12.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль.

Зазначає, що сума заборгованості розрахована в межах кредитного договору, а тому висновок суду проте, що позивачем було нараховано відсотки за користуванням кредиту є помилковим.

В даному випадку нараховані відсотки не носять штрафного характеру - не є пенею чи неустойкою, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

25.12.2024 року до Дніпровського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Усенка А.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» в повному обсязі.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 57948,00 грн., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

30.11.2021 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено електронний договір № 5149898 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті.

Згідно з умовами кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 22000,00 грн. (п.1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (30.12.2021) вказується в Графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору. (п. 1.4. Кредитного договору).

ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 22000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ "ФК "КОНТРАКТОВИЙ ДІМ" про перерахування коштів.

Також факт перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 підтверджується довідкою АТ КБ "ПриватБанк" від 14.10.2024 року, наданою на ухвалу суду про витребування доказів. Зокрема, у довідці зазначено, що 30.11.2021 року на карту ОСОБА_1 № НОМЕР_1 здійснено переказ коштів на суму 22000,00 грн.

18 квітня 2023 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" було укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами, зокрема, договором № 5149898 від 30.11.2021 року.

З картки обліку договору (розрахунку заборгованості) станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за договором перед позивачем не сплачена і складає 57948,00 грн., з яких: 22000,00 грн. - тіло кредиту, 35948,00 грн. нараховані відсотки.

Відповідно до умов кредитного договору розмір кредиту - 22000,00 грн., кредит надається строком на 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90% в день.

У Додатку № 1 до кредитного договору зазначено, що сума кредиту становить 22000,00 грн., проценти за користування кредитом 8778,00 грн., загальна вартість кредиту складає 30778,00 грн. Дата видачі кредиту - 30.11.2021, дата платежу - 30.12.2021.

Як зазначено у вказаних документах, вони містять підпис споживача ОСОБА_1 у вигляді електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).

Під час розгляду цієї справи суд враховує правову позицію Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 відповідно до якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак в порядку вказаної правової норми такої позовної вимоги заявлено не було.

Отже, сторони погодили строк дії договору до 30.12.2021 року, тому, починаючи із зазначеної дати, банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір процентів 8778,00 грн., тому в частині стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом позов підлягає частковому задоволенню.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки ці висновки ґрунтуються на ретельному аналізу доказів, що є у матеріалах цивільної справи.

Доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки у Додатку № 1 до кредитного договору (т.1, а.с.16) зазначено, що сума кредиту становить 22000,00 грн., проценти за користування кредитом 8778,00 грн., загальна вартість кредиту складає 30778,00 грн. Дата видачі кредиту - 30.11.2021, дата платежу - 30.12.2021.

Отже, сторони погодили строк дії договору до 30.12.2021 року, тому, починаючи із зазначеної дати, банк не мав права нараховувати встановлені договором проценти за користування кредитом.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» залишити без задоволення.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: