Номер провадження: 22-ц/813/2079/25
Справа № 521/8301/24
Головуючий у першій інстанції Роїк Д.Я.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Кострицького В.В., Коновалової В.А.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , АТ «Райффайзен Банк Аваль»,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2024 року, постановлену Малиновським районним судом м. Одеси у складі: судді Роїк Д.Я. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору укладеного під впливом обману,

в с т а н о в и в:

Предметом апеляційного перегляду є ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2024 року, якою позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору укладеного під впливом обману повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2024 року, справу направити до суду першої інстанції для прийняття рішення щодо відкриття провадження.

Вказує, що суд першої інстанції безпідставно повернув позов позивачеві, а аргументи, викладені в обґрунтування невідповідності позову змісту положенням ЦПК України, не відповідають дійсності.

Зазначає, що доводи суду першої інстанції про, те що із змісту позову суд не може встановити обраний спосіб захисту порушених прав позивача, є безпідставними, оскільки основний предмет позову є оскаржений договір укладений під впливом обману, похідні вимоги (скасування реєстрації, визнання права, тощо) можуть бути змінені або уточнені в залежності обставин справи. Тому посилання суду першої інстанції на помилковий спосіб захисту не підлягає розгляду під час вирішення питання про відкриття провадження.

Доводи суду першої інстанції про те, що в позовній заяві відсутні виклад обставин справи, не вказано в чому саме полягає недійсність оскаржуваного договору, спростовується змістом позовної заяви.

Посилання суду першої інстанції, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України, у зв`язки з тим, що не містить число, місяць та рік відповідача-2, відсутність зазначених відомостей, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не є порушення змісту або форми позову.

Вказує, що суд першої інстанції не має права вимагати додатковий порядок звернення ще з паперовою копією позову, оскільки це є незаконним та порушує право доступу до суду.

Суд першої інстанції надав невірну оцінку додатковим аргументам щодо звільнення від сплати судового збору, не рахував офіційну довідку про доходи та залишив поза увагою, що позивач є батьком, який має дітей віком до чотирнадцяти років. Отже, кожна підстава окремо є достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 22 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору укладеного під впливом обману та одночасно просив звільнити його від сплати судового збору через незадовільний поточний майновий стан.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано час для усунення недоліків. Також роз`яснено, що в разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута позивачу (а.с. 91-95).

Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 21.03.2023 року, ухвала суду від 03.07.2024 доставлена до електронної скриньки, яка була вказана позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві, 16.07.2024 10:58:44.

22 липня 2024 року ОСОБА_1 на електрону адресу суду надав заяву щодо повернення позовної заяви, яку обґрунтовує тим, що 22 липня 2024 року вийшов строк виконання ухвали суду від 03.07.2024 про залишення позову без руху, яка ним отримала 16 липня 2024 року, у зв`язку з наведеним просить направити йому ухвалу про повернення його позову.

Щодо підписання вказаної заяви судом сформовано протокол про створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с. 102).

Частина 4 ст. 12 ЦПК України покладає на сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , суд виходив із того, що позивачем не були усунені недоліки, зазначені судом в ухвалі про залишення без руху у встановлений судом строк. 02.08.2024 ОСОБА_1 на електрону адресу суду надав заяву щодо повернення позовної заяви через не усунення недоліків.

Переглядаючи вказане судове рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатись до суду ("Perez de Rada Cavanilles v. Spain", § 49, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1998 року).

У пункті 5 частини третьої статті 2 ЦПК України вказано, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина друга, четверта статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

У частині першій, пунктах 5, 8 частини третьої статті 175 ЦПК України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з частиною п`ятою статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом, зокрема, з ініціативи суду (частина друга статті 127 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку , якщо до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про відкликання позовної заяви, про що не пізніше п`яти днів постановляє ухвалу (ч. 5, 6 вказаної норми).

Оскільки позивач на власний розсуд скористався наданими йому законом правами на власний розсуд розпоряджатися своїми процесуальними правами, саме вказане є визначальним для правильного вирішення його заяви про повернення заяви, а не усунення чи не усунення ним недоліків позовної заяви, які наразі заявник намагається використатися для скасування правильної по суті ухвали.

Хоча суд і послався в оскаржуваній ухвалі на не усунення позивачем недоліків позовної заяви, проте підставою для повернення заяви стало саме подання ОСОБА_1 заяви про повернення позовної заяви, за наявності якої вирішувати інші питання, пов`язані із рухом справи, було б порушенням засади диспозитивності.

Помилкові доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки, як уже зазначалося вище, судом першої інстанції повернуто позовну заяву з дотриманням положень процесуального права, внаслідок подання заяви позивачем про повернення позовної заяви, оскільки вийшов строк виконання ухвали від 03.07.2024 про залишення позову без руху.

До того ж, згідно із ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційний суд також враховує необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, встановлене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та роз`яснює право повторного звернення до суду з позовом після усунення недоліків, що стали підставою для повернення позовної заяви та дотримання рівних прав щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене вище, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 28 січня 2025 року.

Судді: М.В. Назарова

В.В. Кострицький

В.А. Коновалова