Справа № 344/9348/24
Провадження № 22-ц/4808/176/25
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,

суддів: Максюти І. О., Пнівчук О. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2024 року, постановлену у складі судді Пастернак І. А. у м. Івано-Франківську, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

У липні 2024 року ОСОБА_2 подав клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також заяву про збільшення позовних вимог, із урахуванням якої просив визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу марки Mazda CX-9 НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , укладений 22 березня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 недійсним; визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу № 7345/24/000829 від 17 травня 2024 року автомобіля BMW 428 IX 2014 VIN НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , укладений між ОСОБА_1 за участю комісіонера ТОВ «Варан-ІФ» та ОСОБА_3 недійсним; визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 таке майно: транспортний засіб марки Mazda CX-9 JMZTB89A800300797, державний номер НОМЕР_2 ; транспортний засіб марки BMW 428IX 2014 VIN НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 ; пристрій Айфон 14 Pro 512 та аксесуари на загальну суму 73403,30 грн; стайлер Dyson на загальну суму 27150 грн; навушники Apple AirPods Pro 2 та аксесуари на загальну суму 15199,80 грн; MacBook Air 13 та аксесуари на загальну суму 55547 грн.

Здійснити поділ придбаного в шлюбі майна подружжя: визнати за ОСОБА_2 право власності на транспортний засіб марки BMW 428IX 2014 VIN НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки Mazda CX-9 НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , пристрій Айфон 14 Pro 512 та аксесуари на загальну суму 73403,30 грн, стайлер Dyson на загальну суму 27150 грн, навушники Apple AirPods Pro 2 та аксесуари на загальну суму 15199,80 грн, MacBook Air 13 та аксесуари на загальну суму 55547 грн.

У серпні 2024 року ОСОБА_4 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, в якому просила визнати за нею право власності на транспортний засіб марки Mazda CX-9 НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя, в якому просила в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити; зустрічний позов ОСОБА_4 про визнання права власності на транспортний засіб марки Mazda CX-9 НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 задовольнити; здійснити поділ придбаного в шлюбі майна подружжя таким чином: визнати її особистим майном транспортний засіб марки BMW 428IX 2014 VIN НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 ; визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та її, таке майно: транспортний засіб марки FIAT PUNTO, № двигуна НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 , пристрій Айфон 14 PRO 512 та аксесуари на загальну суму 73403,30 грн, стайлер Dyson на загальну суму 27150 грн; стягнути з ОСОБА_2 в рахунок поділу спільного майна подружжя половину вартості майна 150276 грн.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2024 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявниці.

Ухвала суду мотивована тим, що провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відкрито 16 травня 2024 року, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із позовною заявою та доданими до неї документами ОСОБА_1 отримала 21 травня 2024 року, а зустрічний позов подала лише 29 листопада 2024 року, тобто із значним пропуском такого строку. При цьому об`єктивних, непереборних обставин, які би заважали останній подати зустрічний позов протягом встановленого законодавством строку, не навела суду, що відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК України є підставою для повернення зустрічної позовної заяви.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

ОСОБА_1 на ухвалу суду подала апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на стадії підготовчого судового засідання 09 жовтня 2024 року Івано-Франківський міський суд постановив ухвалу, якою витребував з Територіального сервісного центру МВС інформацію щодо того які транспортні засоби у період з вересня 2020 року по теперішній час були зареєстровані за ОСОБА_2 . З наданої ТСЦ МВС інформації їй стало відомо, що за період шлюбу із нею ОСОБА_2 придбав автомобіль марки FIAT PUNTO, № двигуна НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 . Враховуючи, що їй не було відомо про наявність зазначеного автомобіля, а ОСОБА_2 таку інформацію приховав при пред`явленні позову, вона не мала можливості пред`явити зустрічний позов в межах строків, передбачених статтею 193 ЦПК України з об`єктивних причин. Зазначала, що позов ОСОБА_2 та її зустрічний позов є взаємопов`язаними і частково взаємовиключними, а тому їх доцільно розглядати разом.

Просила оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Позиція інших учасників справи

Учасники справи своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Відповідно до частин 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно із частиною сьомою статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Частиною першою статті 193 ЦПК України встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Згідно із частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, наведені норми права свідчать, що право відповідача подати зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, встановлених процесуальним законодавством.

Встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 травня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та призначено підготовче судове засідання на 10 год 40 хв 05 червня 2024 року. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали. Крім того, роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов (а.с. 50, том 1 справи № 344/9348/24).

ОСОБА_1 отримала копію вказаної ухвали судді про відкриття провадження у справі разом із позовною заявою та додатками 21 травня 2024 року, що підтверджується супровідним листом із відповідним записом (а. с. 51, том 1 справи № 344/9348/24).

Отже, починаючи з 22 травня 2024 року для ОСОБА_1 розпочався строк для подання зустрічного позову, який закінчився 05 червня 2024 року.

Однак, протягом визначеного п`ятнадцятиденного строку з дня отримання ухвали про відкриття провадження ОСОБА_1 із зустрічним позовом не зверталася.

Ураховуючи те, що зустрічний позов ОСОБА_1 подала до суду спочатку 25 листопада 2024 року, а потім 29 листопада 2024 року, тобто із пропуском строку, який встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, та нею не наведено поважних причин пропуску такого строку, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції правильно застосував положення частини першої статті 193, частини третьої статті 194 ЦПК України та обґрунтовано повернув зустрічну позовну заяву заявниці.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 приховував наявність у нього на праві власності певного транспортного засобу і про існування такого вона довідалася із інформаційної довідки ТСЦ, а тому не могла раніше подати зустрічний позов, колегія суддів відхиляє. Так, норми процесуального законодавства передбачають, що відлік строку на подання відзиву на позовну заяву та, відповідно, подання зустрічної позовної заяви пов`язується саме з постановленням ухвали про відкриття провадження в справі, а не у зв`язку із з`ясуванням певних обставин у справі. Ба більше, зустрічний позов пред`явлено не лише щодо транспортного засобу марки «Fiat Punto», про який йдеться у довідці ТСЦ, а й щодо іншого майна, поділ якого просив здійснити ОСОБА_2 , тобто про існування якого ОСОБА_1 було достеменно відомо. Крім того, у зустрічному позові ОСОБА_1 зазначає, що автомобіль марки «Fiat Punto», № двигуна НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , про існування якого вона нібито довідалася лише з інформації Територіального сервісного центру МВС, було придбано нею та ОСОБА_2 у шлюбі, що безпосередньо спростовує зазначений довід апеляційної скарги. З огляду на викладене, апеляційний суд уважає, що наведені останньою підстави пропуску строку на подання зустрічного позову не є поважними.

Колегія суддів також звертає увагу, що повернення зустрічного позову не позбавляє ОСОБА_1 права пред`явити позов у загальному порядку, а тому не є обмеженням доступу до правосуддя.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів уважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: І. О. Максюта

О. В. Пнівчук