Справа №: 343/2036/24
Провадження №: 2/343/118/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді - Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Нікіфорової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області цивільну справу № 343/2036/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 , про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кажука В.Б.,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін:

представник позивача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - адвокат Гусєв П.В. звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить: стягнути з відповідача на користь товариства 13 150 грн страхового відшкодування (в порядку регресу) та 3 028 грн сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що цивільно - правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , як водія, була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №200247894. Відповідач ОСОБА_1 , 07.07.2020, керуючи забезпеченим транспортним засобом марки «Renault», моделі «Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Daewoo», моделі «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Постановою суду, відповідача ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, тобто, визнано його винуватим у вчиненні даної ДТП. Позивачем було здійснено страхове відшкодування потерпілому водію транспортного засобу марки «Daewoo», моделі «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в розмірі 26 300 грн.

Посилаючись на норми ст. 13, 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначає, що при укладені договору страхування, відповідачу ОСОБА_1 , була надана 50% пільга, у зв`язку із тим, що він є пенсіонером. Водночас, оскільки забезпечений транспортний засіб не належить йому на праві власності, а позивач, як страховик, здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу з порушенням умов, передбачених п. 13.2 ст. 13 цього закону, відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, що у даній справі становить 13 150 грн.

Представник позивача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» - адвокат Гусєв П.В. у судове засідання не з`явився, безпосередньо у позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кажук В.Б. у судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просив відмовити за безпідставністю таких. Зазначив, що відповідачем ОСОБА_1 не було порушено вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також просив врахувати, що відповідач є пенсіонером та особою з інвалідністю ІІ групи. У судове засідання призначене 10.02.2025 представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кажук В.Б. не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі та подав письмові пояснення (а.с. 77-84), в яких просить відмовити у задоволенні даного позову. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що відповідачем ОСОБА_1 при укладені полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було надано всі необхідні документи. Тобто, позивачу ПрАТ "СК "Євроінс Україна" достовірно було відомо, хто є власником транспортного засобу. Саме позивачем було розброблено текст, форму і зміст страхового полісу, а тому жодного обману зі сторони відповідача ОСОБА_1 не було.

ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

дана справа надійшла до суду 11.09.2024 та за наслідками автоматизованого розподілу була визначена для розгляду судді Андрусіву І.М.

З метою отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 , суд із запитом 12.09.2024 звернувся до Долинської міської ради.

17 вересня 2024 року на електронну пошту суду надійшла відповідь на запит суду щодо інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1

17 вересня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач ОСОБА_1 25.10.2024 через канцелярію суду подав заяву про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку із його неможливістю з`явитись в таке.

Ухвалою суду від 05.11.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кажук В.Б. 18.11.2024 через канцелярію суду подав клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку із необхідністю ознайомленням з матеріалами справи.

27 листопада 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кажук В.Б. 19.12.2024 подав письмові пояснення.

Судові засідання признчені 15.01.2025 та 03.02.2025 були відкладені у зв`язку із поданими клопотаннями представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кажука В.Б.

У судове засідання призначене 10.02.2025 представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кажук В.Б. не з`явився, через канцелярію суду подав заяву (а.с. 76), в якій просить завершувати розгляд справи без їх участі. Також надав письмові пояснення (а.с. 77-84).

Сторони у судове засідання призначене 10.02.2025 не з`явились, у зв`язку із чим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, 10.02.2025 фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З урахуванням того, що розгляд справи завершився за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

матеріалами справи встановлено, що цивільно - правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у позивача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (а.с. 19). Строк дії договору з 12.06.2020 по 11.06.2021 включно. Забезпечений транспортний засіб - «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Страховий платіж було зменшено на 50 %.

Вказана пільга, у виді зменшення страхового платежу, була надана відповідачу ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що він пенсіонер. Оскільки дана обставина визнається учасниками справи, в суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності такої та в добровільності її визнання, а тому ця обставина, в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 14), транспортний засіб марки «Renault», моделі «Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`ємом двигуна - 1 870, належить ОСОБА_2 . В особливій відмітці зазначено, що відповідач ОСОБА_1 має право користування цим транспортним засобом.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», у відповідності до якої, суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру, судом із ЄДРСР встановлено, що постановою Долиського районного суду Івано - Франківської області від 03.09.2020, справа №343/1385/20, яка набрала законної сили 15.09.2020, копія якої без зазначення дати набрання законної сили наявна в матеріалах справи (а.с. 18), відповідача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Від сплати судового збору звільнено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є особою з інвалідністю ІІ групи. Згідно із даною постановою, відповідач ОСОБА_1 , 07.07.2020 о 14.50 год., в м. Горохів, по вул. Луцькій, керуючи транспортним засобом марки «Renault», моделі «Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті з вул. Шевченка, при повороті ліворуч, не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Daewoo», моделі «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого відбулась ДТП.

Стороною позивача також надано: повідомлення про ДТП, яка сталася 07.07.2020, із зазначенням учасників такої (а.с. 6-7); заяву про страхове відшкодування потерпілого водія транспортного засобу марки «Daewoo», моделі «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 8); ремонтну калькуляцію (а.с. 22-24), згідно із якою, вартість ремонту становить 28 910,81 грн.; платіжну інструкцію №3920 від 23.09.2020 (а.с. 27), відповідно до якої, ОСОБА_3 (водію транспортного засобу марки «Daewoo», моделі «Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 ), було перераховано 26 300 грн страхового відшкодування.

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , при обов`язковому страхуванні цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у позивача ПрАТ «СК «Євроінс Україна», будучи пенсіонером, отримав пільгу у виді 50 % зменшення розміру страхового платежу. Однак, власником забезпеченого транспортного засобу марки «Renault», моделі «Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_1 мав лише право користування даним транспортним засобом. У результаті вчиненої 07.07.2020 відповідачем ОСОБА_1 дорожньо - транспортної пригоди, позивач ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виплатило потерпілому внаслідок даної ДТП 26 300 грн страхового відшкодування. Оскільки забезпечений транспортний засіб марки «Renault», моделі «Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_1 , не належав йому на праві власності, позивачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було здійснено страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу з порушенням тієї умови, що відповідач не є власником забезпеченого транспортного засобу, а тому позивач пред`явив позов про стягнення з відповідача 50 % виплаченого страхового відшкодування (в порядку регресу).

Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із наявністю у позивача права зворотної вимоги (регресу) до відповідача.

ІV. Оцінка суду:

суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування позову, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, приходить такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону чинній на момент виникнення спірних правовідносин), обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Аналіз норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дозволяє суду зробити висновок, що відшкодування шкоди заподіяної власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо - транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Так, судом встановлено, що відповідача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП, заподіяно майнову шкоду потерпілому, яку сплатив позивач ОСОБА_3 .

При цьому, у постанові Верховного Суду від 25.07.2018, справа № 922/4013/17, вказано, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Розмір страхового відшкодування виплаченого позивачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» потерпілому внаслідок ДТП заподіяної відповідачем ОСОБА_1 становить 26 300 грн.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В даному випадку відповідачем ОСОБА_1 не доведено, що майнову шкоду завдано не з його вини, оскільки постановою суду його визнано винуватим в ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» пред`явлено позов до відповідача ОСОБА_1 відповідно до п. 13.2 ст. 13 та п. 38-1.1. ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону чинній на момент виникнення спірних правовідносин), які передбачають відповідальність за порушення умов страхування у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу з порушенням пільгових умов обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності, а саме, щодо умови належності транспортного засобу на праві власності особі, якій надана пільга.

Відповідно до п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону чинній на момент виникнення спірних правовідносин), розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Судом встановлено і сторонами не заперечено та не спростовано того, що при укладенні договору обов`язкового страхування, відповідач ОСОБА_1 скористався пільгою у виді 50% зменшення розміру страхового платежу.

В той же час, із матеріалів справи встановлено, що забезпечений транспортний засіб марки «Renault», моделі «Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 .

Згідно із п. 38-1.1. ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі, якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, враховуючи, що договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було укладено між позивачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та відповідачем ОСОБА_1 , який отримав пільгу, передбачену п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в той час коли власником забезпеченого транспортного засобу являється син відповідача ОСОБА_2 , а не відповідач, суд вважає, що позивач, як страховик, після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, а тому позов є підставним та таким, що підлягає задоволенню.

Отже, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» слід стягнути 13 150 грн страхового відшкодування (в порядку регресу).

Не заслуговують на увагу доводи сторони відповідача про те, що позивачу ПрАТ "СК "Євроінс Україна" при укладені договору достовірно було відмомо, що забезпечений транспортний засіб не належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 , а тому позивач не має права пред`являти даний позов, оскільки саме відповідачем ОСОБА_1 було порушено умови страхування, в частині належності йому на праві власності забезпеченого транспортного засобу, а тому даний позов є підставним та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ч. 3 ст. 2 ЦПК України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21.01.1999), зокрема, зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому, за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не вбачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у даній справі.

V. Розподіл судових витрат:

питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, згідно із якою, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» понесено судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 3 028 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №15647 від 13.08.2024 (а.с. 4).

Як встановлено у судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи (без переогляду), що підтверджується копією довідки серії МСЕ №220097 від 01.06.2007 (а.с. 69).

Пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Абзацом 2 пункту 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 №10, роз`яснено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, та те, що позов задоволено повністю, а відповідач ОСОБА_1 в силу п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3 028 грн слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, ст. 2, 5 ЦПК України, ст. 16, 1166, 1191 ЦК України, ст. 3, 6, 13, 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону чинній на момент виникнення спірних правовідносин), та керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 , про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» 13 150 (тринадцять тисяч сто п`ятдесят) гривень страхового відшкодування.

Компенсувати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Євроінс Україна» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адреою: АДРЕСА_1 .

Повний зміст рішення суду складено 11 лютого 2025 року.

Суддя: І.М.Андрусів