ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1617/24 Номер провадження 22-ц/814/394/25Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

за участю секретаря судового засідання Сальної Н.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Гавриша Б.В.,

представника відповідача адвоката Лихошвая С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «НОВОС» - адвоката Лихошвая Сергія Олександровича, на рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «НОВОС» про зобов`язання виконати умови договору та визнання права власності на майнові права

УСТАНОВИВ:

В березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «НОВОС» (далі по тексту ПАТ «НОВОС»), відповідно до збільшених позовних вимог (а.с. 159 т. 1), просила суд:

- зобов`язати ПАТ «НОВОС», в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ «Компанія з управління активами «Євроінвест», виконати умови договору № П.68-45 резервування майнових прав на житлову нерухомість від 18.07.2019 шляхом укладення із ОСОБА_1 договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості, яким є квартира АДРЕСА_1 , на умовах, визначених договором № П.68-45 резервування майнових прав на житлову нерухомість від 18 липня 2019 року протягом семи днів з моменту набрання рішенням законної сили;

- визнати за нею майнові права на об`єкт інвестування у формі квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору № П.68-45 резервування майнових прав на житлову нерухомість від 18 липня 2019 року, укладеного між нею та ПАТ «НОВОС»;

- стягнути з ПАТ «НОВОС» на її користь витрати на професійну правничу допомогу у справі у сумі 38 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 липня 2019 року між нею та ПАТ «НОВОС», від імені, в інтересах та за рахунок якого діяло ТОВ «Компанія з управління активами «Євроінвест», був укладений Договір № П.68-45 про резервування майнових прав на житлову нерухомість (далі по тексту Договір резервування). За умовами цього договору ПАТ «НОВОС» резервує за нею майнові права на житлову нерухомість з характеристиками, вказаними у п. 1.2. Договору № П.68-45, а вона оплачує ПАТ «НОВОС» гарантійний (забезпечувальний) платіж, передбачений розділом 2 цього договору, ПАТ «НОВОС» зобов`язується передати їй у власність зарезервовані майнові права на об`єкт нерухомості. Вона у повному обсязі виконала свої зобов`язання щодо сплати гарантійного (забезпечувального) платежу, а відповідач свої зобов`язання не виконав, об`єкт нерухомості до даного часу не введено в експлуатацію, договір купівлі-продажу майнових прав не укладено з нею.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «НОВОС» про зобов`язання виконати умови договору та визнання права власності на майнові права - задоволено частково.

Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «НОВОС» укласти із ОСОБА_1 договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості, яким є квартира АДРЕСА_1 , на умовах, визначених договором № П.68-45 резервування майнових прав на житлову нерухомість, укладеним 18 липня 2019 року Публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «НОВОС» та ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «НОВОС» на користь держави судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «НОВОС» 10 000 грн на відшкодування понесених судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача укласти з позивачкою договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_1 своє зобов`язання за Договором резервування в частині повної сплати гарантійного (забезпечувального) внеску виконала у повному обсязі, а відповідач до даного часу не уклав з нею договір купівлі-продажу майнових прав на умовах, передбачених Договором резервування. При цьому, пропозиція ПАТ «НОВОС» про укладення такого договору, що надсилалась їй представником ПАТ «НОВОС», містила умови щодо збільшеної вартості одного квадратного метру на 82%, ніж це передбачено Договором резервування, що, на думку суду, не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності, а тому є безпідставним. Враховуючи, що ПАТ «НОВОС» пропонувало позивачці укладення договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості із зазначенням значно більшої ціни за квадратний метр об`єкта нерухомості, при цьому не вважаючи про не введення об`єкту будівництва в експлуатацію, місцевий суд дійшов висновку з метою захисту прав позивача про зобов`язання ПАТ «НОВОС» укласти договір на умовах, визначених Договором резервування № П.68-45.

Відмову в задоволенні позовних вимог про визнання за позивачкою майнових прав на об`єкт інвестування суд першої інстанції обґрунтував передчасністю цих позовних вимог, оскільки на час розгляду справи договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості між сторонами ще не укладено.

Із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, ПАТ «НОВОС», та оскаржив його в апеляційному порядку через свого представника адвоката Лихошвая С.О.

В апеляційній скарзі просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, стягнути зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «НОВОС» судові витрати, понесені в суді першої інстанції у сумі 87 427,20 грн, а також під час апеляційного перегляду справи, докази чого будуть надані у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що протягом строку дії договору ОСОБА_1 не реалізувала свого права зробити ПАТ «НОВОС» власну пропозицію укласти договір купівлі-продажу майнових прав із повідомленням бажаних умов та долученим проєктом договору, до позову ОСОБА_1 також не додала проєкт такого договору, тому відсутні підстави вважати, що ПАТ «НОВОС» ухилилось від укладення з нею договору купівлі-продажу.

Не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 повністю сплатила вартість майнових прав на об`єкт нерухомості, та що сплачений нею гарантійний (забезпечувальний) платіж дорівнює вартості об`єкту нерухомості, визначеній Договором резервування. Так, Договором резервування передбачена як попередня вартість майнових прав, так і кінцева (остаточна). Попередня вартість визначалась станом на час укладення Договору резервування для визначення суми гарантійного (забезпечувального) платежу, який повинен був сплачуватись виключно як підтвердження намірів у майбутньому укласти договір купівлі-продажу майнових прав. При цьому, сплата гарантійного (забезпечувального) платежу не враховується у вартість майнових прав на об`єкт нерухомості відповідно до п. 2.6 Договору резервування. Кінцева ж вартість визначається за умовами п. 2.4 Договору резервування, серед іншого, за умови зміни вартості квадратного метру, що фіксується у договорі купівлі-продажу. В досудовому порядку ПАТ «НОВОС» надсилало ОСОБА_1 пропозицію укласти договір купівлі-продажу майнових прав за ціною, яку було обґрунтовано висновком будівельно-технічного дослідження № 43 від 30.06.2023 та висновком експертів № П-39/30 від 30.04.2024, яким місцевий суд взагалі оцінки не надав. Проте, у порушення прав та інтересів ПАТ «НОВОС», суд зобов`язав останнє укласти із позивачкою договір купівлі-продажу майнових прав на умовах, передбачених Договором резервування (на яких саме умовах, зокрема, за якою ціною, залишається не зрозумілим). Вважає, що на сьогодні дійсно є можливість для укладення договору купівлі-продажу майнових прав попри те, що об`єкт будівництва не введено в експлуатацію, однак сторонами не досягнуто згоди щодо ціни (вартості) майнових прав.

Скаржник також вважає, що відсутні і підстави для визнання за позивачкою права власності на майнові права, оскільки Договір резервування відноситься до переддоговірних відносин, є договором про наміри у майбутньому укласти договір купівлі-продажу вразі досягнення згоди щодо всіх його істотних умов, і не містить жодних умов щодо обов`язкового набуття майнових прав.

Щодо порушення норм процесуального права зазначено, що суд першої інстанції мав вимовити у прийнятті збільшених позовних вимог.

22 листопада 2024 року до апеляційного суду від представника ОСОБА_1 , адвоката Борзовець О.В., надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Колегія суддів апеляційного суду не приймає даний відзив до уваги з огляду на наступне.

В ухвалі Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2024 року про відкриття апеляційного провадження апеляційним судом було встановлено процесуальний строк на подачу відзиву на апеляційну скаргу до 28 жовтня 2024 року.

Копію ухвали Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2024 року разом із копією апеляційної скарги було вручено ОСОБА_1 18 жовтня 2024 року рекомендованим поштовим відправленням, про що в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення (а.с. 48 т. 2)

Відзив на апеляційну скаргу надійшов до апеляційного суду з пропуском встановленого судом процесуального строку, при цьому не обґрунтовано поважності причин пропуску такого строку та не порушено перед судом питання його продовження відповідно до статті 127 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом, 18 липня 2019 року між ПАТ «НОВОС», від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ «Компанія з управління активами «Євроінвест», з однієї сторони (Сторона 1), та ОСОБА_1 , з іншої сторони (Сторона 2), було укладено Договір № П.68-45 резервування майнових прав на житлову нерухомість. (а.с. 11-19, 93-96 т. 1)

Згідно з п. 1.1 вказаного Договору резервування Сторона 1 резервує за Стороною 2 майнові права на житлову нерухомість з характеристиками, вказаними у п.1.2 цього договору (Об`єкт нерухомості), а Сторона 2 оплачує Стороні 1 гарантійний (забезпечувальний) платіж, передбачений розділом 2 цього договору. Сторона 1 зобов`язується передати Стороні 2 у власність зарезервовані майнові права на Об`єкт нерухомості (які Сторона 1 отримує за Інвестиційним договором № 17/07/19 від 17 липня 2019 року) шляхом укладення договору купівлі-продажу майнових прав.

Згідно з п. 1.2 Договору резервування Об`єкт нерухомості, майнові права на який резервуються за Стороною 2, має наступні характеристики: адреса будинку: м. Полтава, вул. Пушкіна, 68 (наразі Юліана Матвійчука); замовник будівництва ТОВ «СПЕКТРБУД ПЛЮС»; тип будівлі багатоквартирний цегляний будинок; тип приміщення квартира; поверх 3; номер приміщення 45; проектна загальна площа 90,63 кв.м; кількість житлових кімнат 3; очікуваний термін введення в експлуатацію ІІ квартал 2021 року.

Як зазначено у пункті 1.3 Договору резервування, на момент укладення цього договору Об`єкт нерухомості знаходиться на стадії будівництва замовником будівництва ТОВ «СПЕКТРБУД ПЛЮС».

Згідно з п. 1.4 Договору резервування Сторона 1 набуває майнові права на об`єкт нерухомості на основі інвестиційного договору № 17/07/19 від 17 липня 2019 року та гарантує передачу у власність майнових прав на об`єкт нерухомості Стороні 2 після введення в експлуатацію Об`єкту нерухомості та підписання між сторонами договору купівлі-продажу майнових прав.

Відповідно до п. 2.1 Договору резервування попередня вартість майнових прав (яка також і є вартістю Об`єкту нерухомості) на дату підписання цього договору і відповідно до ціни квадратного метра, передбаченої п. 2.2.-2.3, становить 815 670,00 грн без ПДВ, що еквівалентно 31 323,73 доларів США згідно котирування українського міжбанківського ринку для USD/UАН.

Пунктом 2.2 Договору резервування визначено, що ціна одного квадратного метру майнових прав (Об`єкту нерухомості) на момент укладення договору складає 9 000,00 грн без ПДВ, що еквівалентно 345,62 доларів США згідно котирування українського міжбанківського ринку для USD/UАН. Коригування суми відбувається на залишок платежу. Курс гривні по відношенню до долара США, встановлений українським міжбанківським ринком станом на дату підписання цього Договору, складає 26,04 гривні за один долар США. Застосовується розмір курсу, що був опублікований на сайті www.minfin.com.ua (загальний доступ) в розділі «Валюта» підрозділі «Міжбанк» («Продаж») на дату підписання цього договору. У разі, якщо сайт www.minfin.com.ua припиняє працювати (відсутній до нього доступ) або оновлювати інформацію щодо курсів валюти, то Сторона 1 обирає новий сайт, на основі якого визначатиметься курс валюти.

Пунктом 2.3 Договору резервування визначено, що ціна одного квадратного метру є динамічною та підлягає обов`язковому уточненню у разі зміни курсу української гривні відносно долара США на момент оплати Стороною 2 Гарантійного (забезпечувального) платежу (чергового платежу). Сторони при укладенні цього Договору погодилися, що незважаючи на зміну курсу гривні до долара США (зокрема ревальвацію гривні), ціна одного квадратного метру, яку Сторона 2 має оплатити Стороні 1, становитиме не менше ціни одного квадратного метру, яка передбачена пунктом 2.2 Договору на момент підписання цього Договору.

Згідно з п. 2.4 Договору резервування кінцева (остаточна) вартість майнових прав (Об`єкту нерухомості), за якою Сторона 1 зобов`язується передати, а Сторона 2 прийняти право власності на майнові права на Об`єкт нерухомості, що резервуються за цим Договором, визначається по результатам обмірів, проведених органами, що мають відповідні повноваження, змін ціни квадратного метру у відповідності до умов цього Договору та фіксується у Договорі купівлі-продажу (Додатковій угоді до нього). В разі, якщо фактична площа Об`єкту нерухомості виявиться більшою від проектної, вказаної в п. 1.2 цього Договору, Сторона 2 доплачує різницю Стороні 1 протягом 1 (одного) місяця після проведення обмірів. В разі, якщо фактична площа Об`єкту нерухомості виявиться меншою від проектної вказаної в п.1.2 цього Договору, Сторона 1 повертає різницю Стороні 2 протягом 1 (одного) місяця після проведення обмірів.

Пунктом 2.5 Договору резервування передбачено, що після підписання цього Договору Сторона 2 на підтвердження намірів щодо настання правових наслідків, визначених цим Договором, сплачує Стороні 1 грошові кошти у сумі, що дорівнює попередній вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, визначений в п. 2.1 договору як суму гарантійного внеску (надалі гарантійний (забезпечувальний) платіж.

Згідно з п. 2.6 Договору резервування після оплати усієї кінцевої (остаточної) вартості майнових прав за договором купівлі продажу (сума гарантійного (забезпечувального) платежу не враховується дану оплату) Сторона 1 повертає Стороні 2 гарантійний забезпечувальний платіж, отриманий за цим договором, або за домовленістю сторін сторони проводять зарахування зустрічних взаємних вимог шляхом підписання акту, за яким зобов`язання сторони 1 щодо повернення гарантійного (забезпечувального) платежу, сплаченого стороною 2 за цим договором, зараховуються в кінцеву (остаточну) вартість майнових прав за договором купівлі-продажу, яку має сплатити сторона 2 за договором купівлі-продажу. У випадку зарахування зустрічних взаємних вимог різниця між кінцевою (остаточною) вартістю майнових прав за договором купівлі-продажу і сумою гарантійного (забезпечувального) платежу (у разі наявності такої різниці) оплачується відповідно до умов, передбачених договором купівлі-продажу.

На підставі п. 1.4 Договору резервування ПАТ «НОВОС» гарантує передачу у власність майнових прав на об`єкт нерухомості ОСОБА_1 після введення в експлуатацію об`єкту нерухомості та підписання між сторонами договору купівлі-продажу майнових прав.

Згідно з Графіком платежів, який є Додатком № 2 до Договору резервування, передбачено сплату коштів за договором на період з 19.07.2019 по 18.01.2021. (а.с. 19, 97 т. 1)

22 січня 2020 року ПАТ «НОВОС», від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ «Компанія з управління активами «Євроінвест», з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з іншої сторони, було укладено Договір про внесення змін до Договору резервування № П.68-45 від 18.07.2019 № 1, яким внесено зміни до п. 2.9 Договору резервування та викладено його в новій редакції, яка передбачає обов`язок Сторони 2 сплатити суму гарантійного (забезпечувального) платежу, до 18 червня 2021 року, внесено зміни до Графіку платежів, який передбачає кінцевий строк сплати гарантійного (забезпечувального) внеску до 18 червня 2021 року включно. (а.с. 24-26 т. 1)

Листом від 18 вересня 2023 року № Н-77 ТОВ «Компанія управління активами «Портофін», яка на підставі договору № 18/08-2020 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду уповноважена діяти від імені та в інтересах ПАТ «НОВОС», звернулась до ОСОБА_1 з пропозицією укласти договір купівлі-продажу майнових прав. Одночасно вказаним листом повідомлено ОСОБА_1 про те, що попередня вартість майнових прав на об`єкт нерухомості змінилася у порівнянні з умовами договору, зокрема, збільшилась вартість одного квадратного метру майнових прав (Об`єкту нерухомості) на 7 365,55 грн за один квадратний метр. Також у вказаному листі товариство наполягало на укладенні договору купівлі-продажу майнових прав за актуальною на сьогодні та документально підтвердженою вартістю майнових прав на Об`єкт нерухомості, з урахуванням відповідного алгоритму дій, передбаченого п. 2.6. цього договору. (а.с. 104-106 т. 1)

27 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «НОВОС» з листом № 1, в якому повідомила, що вважає необґрунтованим збільшення майнових прав, оскільки підстави, зазначені в листі ТОВ «Компанія управління активами «Портофін» (карантин, воєнний стан, збільшення вартості матеріалів), не мають ніякого відношення до договірних відносин із нею. Зазначала, що у повному обсязі сплатила гарантійний (забезпечувальний) платіж, а після повної сплати умовами Договору резервування передбачено тільки єдину підставу зміни ціни договору це зміна розміру квартири за результатами обмірів, що встановлено відповідним органом. Таким чиним вважає, що немає підстав змінювати ціну майнових прав, зарезервованих за нею. (а.с. 108-109 т. 1)

18 квітня 2024 року ТОВ «Компанія управління активами «Портофін», що діє від імені та в інтересах ПАТ «НОВОС», знову звернулось до ОСОБА_1 з листом, у якому обґрунтовувало незгоду з доводами останньої, наведеними у її листі від 27 жовтня 2023 року. При цьому, посилались на помилкове ототожнення ОСОБА_1 попередньої вартості майнових прав, яка зазначена у Договорі резервування, із вартістю майнових прав на Об`єкт нерухомості, яка визначається договором купівлі-продажу майнових прав. Для ознайомлення та підписання долучено проєкт договору про припинення дії Договору резервування. (а.с. 199-201 т. 1)

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 про зобов`язання ПАТ «НОВОС» укласти з нею договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості, місцевим судом установлено, що на підставі аналізу умов Договору резервування гарантійний (забезпечувальний) платіж дорівнює попередній вартості майнових прав (яка також і є вартістю об`єкту нерухомості). Станом на час розгляду справи Договір резервування з урахуванням змін не розірваний та не визнавався недійсним. ОСОБА_1 своє зобов`язання в частині повної сплати гарантійного (забезпечувального) внеску виконала у повному обсязі, сплатила кошти в розмірі, передбаченому Договором резервування. Зазначена обставина підтверджується долученими до справи копіями платіжних доручень (а.с. 27-51 т. 1), але ПАТ «НОВОС» до даного часу із ОСОБА_1 не укладено договір купівлі-продажу майнових прав. Оцінюючи наявність підстав для збільшення розміру вартості одного квадратного метру майнових прав (об`єкту нерухомості) на 7 365,55 грн та правомірність вимог відповідача про укладення договору купівлі-продажу за «актуальною на сьогодні», тобто збільшеною на 7 365,55 грн за 1 кв.м ціною, місцевий суд зазначив, що відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Підстав, передбачених пунктом 2.2 Договору резервування для коригування ціни одного квадратного метра майнових прав згідно котирування українського міжбанківського ринку для USD/UАН, не було, оскільки таке відбувається на залишок платежу, а такий платіж позивачем сплачено в повному обсязі. Пунктом 2.3 Договору резервування дійсно передбачено, що ціна одного квадратного метру є динамічною, але, при цьому, договором чітко передбачено підставу для зміни ціни - зміна курсу української гривні відносно долара США на момент оплати Стороною 2 Гарантійного (забезпечувального) платежу (чергового платежу), та якщо фактична площа Об`єкту нерухомості виявиться більшою від проектної. Оскільки ОСОБА_1 в повному обсязі сплатила обумовлений договором гарантійний внесок, що відповідає вартості майнових прав на об`єкт нерухомості, відсутні перешкоди для укладення сторонами договору купівлі-продажу майнових прав, і враховуючи те, що ПАТ «НОВОС» пропонувало його укладення незважаючи, що об`єкт будівництва не введено в експлуатацію, дана обставина не перешкоджає укладенню між сторонами договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості на умовах, визначених Договором резервування.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Щодо меж апеляційного перегляду справи.

Рішенням суду першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме в частині зобов`язання укласти договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості, в іншій частині позовних вимог (про визнання за ОСОБА_1 майнових прав на об`єкт інвестування) відмовлено.

Рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 не оскаржувалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо обраного позивачем способу юридичного захисту.

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 у справі № 925/1265/16).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (близькі за змістом висновки викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 у позовній заяві (в первісній редакції) просила суд визнати за нею майнові права на об`єкт інвестування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, у підготовче засідання 03.05.2024 від представника ОСОБА_1 , адвоката Борзовець О.В., надійшло клопотання про збільшення позовних вимог, відповідно до якого первісний позов доповнено вимогою про зобов`язання ПАТ «НОВОС» укласти із ОСОБА_1 договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості. (а.с. 159-166 т. 1)

Тобто стороною повивача у передбаченому законом порядку реалізоване своє процесуальне право на збільшення позовних вимог, що не є одночасною зміною позивачем предмету і підстав позову, тому суд першої інстанції правомірно прийняв збільшені позовні вимоги до розгляду, про що постановив відповідну ухвалу. (а.с. 234-235 т. 1)

Спірні правовідносини сторін виникли щодо виконання зобов`язань за договором резервування майнових прав на об`єкт нерухомості, алгоритм дії за яким передбачає подальше укладення між сторонами договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 у справі № 760/17864/16-ц, у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Таку правову позицію підтримано Великою Палатою Верховного Суду відповідно до пунктів 84, 94 постанови від 14.09.2021 у справі № 359/5719/17, в частині що у разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.

У даній справі, що переглядається, місцевим судом установлено та не заперечувалось сторонами, що згідно з пунктом 1.2 Договору резервування очікуваний термін введення об`єкту в експлуатацію ІІ квартал 2021 року. Пунктом 1.7 визначено, що очікуваний термін введення об`єкту в експлуатацію, зазначений в п. 1.2 цього договору, може бути продовжено Стороною 1 в односторонньому порядку, що не буде вважатись порушенням умов цього договору.

Листом від 18 вересня 2023 року № Н-77 ТОВ «Компанія управління активами «Портофін», що діяла в інтересах ПАТ «НОВОС», на виконання вимог п. 1.7 Договору резервування повідомило ОСОБА_1 про продовження в односторонньому порядку очікуваного терміну введення об`єкту в експлуатацію до 30.06.2024 (а.с. 104-105 т. 1).

Докази введення об`єкту будівництва в експлуатацію станом на час розгляду справи матеріали справи не містять.

З урахуванням встановлених у даній справі обставин, ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. В цій частині позовних вимог судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позову і рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржено позивачкою. Враховуючи межі апеляційного розгляду справи (ст. 360 ЦПК України), колегія суддів апеляційного суду не може вийти за межі доводів і вимог апеляційної скарги відповідача, ПАТ «НОВОС», погіршивши при цьому становище скаржника. Зазначене узгоджується з принципом заборони повороту до гіршого (non reformatio in peius), який відомий ще із часів римського права та існував у зв`язку з іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки і рішення). Правило заборони повороту означає недопустимість погіршення становища сторони, яка оскаржує судове рішення. Тобто особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно з тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищезазначені висновки апеляційного суду, рішення місцевого суду в задоволеній частині позовних вимог (про зобов`язання укласти договір купівлі-продажу майнових прав) підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із обранням позивачем неналежного способу юридичного захисту.

В частині позовних вимог, у задоволенні яких судом першої інстанції було відмовлено (визнання майнових прав на об`єкт інвестування), рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 282 ЦПК України у випадку скасування або зміни судового рішення в постанові апеляційного суду, зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції; апеляційний суд здійснює розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, підстави для відшкодування судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи, - відсутні.

Враховуючи відмову у задоволенні позову та те, що позивач на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору у всіх інстанціях, судовий збір, сплачений ПАТ «НОВОС» за подачу апеляційної скарги у сумі 4 542,00 грн підлягає компенсації ПАТ «НОВОС» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, статтями 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «НОВОС» - адвоката Лихошвая Сергія Олександровича, - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2024 року в частині задоволених позовних вимог скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «НОВОС» про зобов`язання виконати умови договору № П.68-45 резервування майнових прав на житлову нерухомість від 18.07.2019 шляхом укладення із ОСОБА_1 договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості, яким є квартира АДРЕСА_1 , на умовах, визначених договором № П.68-45 резервування майнових прав на житлову нерухомість від 18 липня 2019 року відмовити.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2024 року залишити без змін.

Витрати Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд «НОВОС» зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 4 542,00 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 лютого 2025 року.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль