"31" січня 2025 р. Справа № 363/532/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця щодо винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень та зобов`язання скасувати постанови про закінчення виконавчих проваджень за виконавчими листами, виданими Вишгородським районним судом,-

ВСТАНОВИВ:

30.01.2025 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана скарга, в якій порушено питання про поновлення строку на звернення із скаргою на неправомірні дії державних виконавців Вишгородського ВДВС Хмелевої М.В. і ОСОБА_2 : визнання неправомірними дії державного виконавця Хмелевої М.В. Вишгородського відділу державної виконавчої служби в Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення державним виконавцем постанов від 17.06.2016р. про закінчення виконавчих проваджень ВП № 50698097 до боржника ОСОБА_3 і ВП № 50698500 до боржника ОСОБА_4 ; скасування постанови державного виконавця Хмелевої М.В. Вишгородського відділу державної виконавчої служби в Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) від 17.06.2016р. про закінчення виконавчих проваджень ВП № 50698097 до боржника ОСОБА_3 і ВП № 50698500 до боржника ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Частиною 2 ст. 449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суди повинні враховувати, що такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ознайомившись зі змістом скарги та долученими письмовими доказами, суд не вбачає причини пропуску строку для подання скарги поважними, оскільки саме за заявою ОСОБА_1 про примусове виконання судового рішення було відкрите виконавче провадження, а саме 01.04.2016 року та 17.06.2016 року постановою закінчено виконавче провадження, у зв`язку з виконанням рішення суду.

Тобто, з часу, коли заявник дізнався про порушення його права (17.06.20216 року), сплив десятиденний строк для подання скарги до суду на дії виконавця та жодних причин пропуску строку не зазначає та належних доказів цьому не надає.

Крім того, суд вважаєза необхідне роз`яснити, що особи, заяви яких залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, мають право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 13, 76 - 81, 89, 126 - 127, 259 - 261, 353 - 354, 447 - 449 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця щодо винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень та зобов`язання скасувати постанови про закінчення виконавчих проваджень за виконавчими листами, виданими Вишгородським районним судом залишити без розгляду та повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що особи, заяви яких залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, мають право звернутися до суду повторно.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя М.Б. Баличева