Провадження № 2/638/1117/25
29 січня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,
за участю секретаря: Веремчук Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, встановлення піклувальника та призначення піклувальника неповнолітній особі, -
13.06.2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, встановлення піклування та призначення піклувальника неповнолітній особі, згідно прохальної частини якої просить суд: позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити піклування над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , піклувальником дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Службі у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради як дитина, яка потрапила в складні життєві обставини. Підставою для взяття ОСОБА_3 на облік стала інформація про факт залишення дитини без батьківського піклування через смерть матері ОСОБА_4 . Батько неповнолітнього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після народження сина пішов з родини і більше ним не опікувався та не приймає участі у вихованні і утриманні. Неповнолітній ОСОБА_3 зовсім не пам`ятає, оскільки з ним ніколи не спілкувався, ніяких родинних зв`язків, взаємовідносин між батьком і сином впродовж усього свідомого життя батько не підтримував. Неповнолітній ОСОБА_3 після смерті матері, залишився без законного представника, що унеможливлює вирішення ряду питань, необхідних для забезпечення потреб дитини: без допомоги батька, ОСОБА_3 не може отримати паспорт громадянина України; після смерті матері, залишається не вирішеним питання матеріального забезпечення дитини, не оформлено пенсію за втратою годувальника, інші державні соціальні виплати, призначені для матеріального утримання дитини. Самостійно відповідач також не надає матеріальної підтримки сину. Вихованням ОСОБА_3 після смерті матері, займаються дід - ОСОБА_2 та бабуся - ОСОБА_6 . Після смерті матері, ОСОБА_3 проживає з дідом ОСОБА_2 та бабусею за адресою: АДРЕСА_1 . Саме вони і опікуються онуком, матеріального його утримують, піклуються про навчання та здоров`я неповнолітнього. Із пояснень третьої особи вбачається, що відповідач не надавав матеріальної підтримки сину, що змусило ОСОБА_4 (мати неповнолітнього) звернутись до суду та стягнути аліменти на утримання дитини та на своє утримання. Відповідачем аліменти не сплачувались і вже в 2011 році утворилась заборгованість. Із викладених підстав вбачається, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання т матеріального утримання сина, неповнолітній фактично залишився без батьківського піклування, батько відсторонився від сина, не цікавиться його розвитком, не піклується про його майбутнє. Після смерті матері дитини, відповідач не змінив свого ставлення до виховання дитини та виконання своїх батьківських обов`язків. Дані обставини свідчать про те, що існує достатньо підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку кандидатів в опікуни у Службі у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. Останній до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, виявив бажання у подальшому опікуватись онуком. Між ним та дитиною склались дружні стосунки. З правовими аспектами та станом здоров`я неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ознайомлений. Тимчасово проживаючи в сім`ї діда, ОСОБА_2 , залишившись без батьківського піклування, без законного представника, неповнолітній ОСОБА_3 , знаходиться на утриманні родичів і не має статуту дитини, позбавленої батьківського піклування, що унеможливлює застосувати відносно нього заходи соціально-правового захисту, які передбачені для дітей даної категорії.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.06.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.10.2024 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду.
Від представника позивача Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області Гладченко Н.О. до суду надано заяву з проханням розгляд справи провести без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Від третьої особи ОСОБА_2 до суду надано заяву з проханням розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України.
Відповідно до статті 280 ЦПК України, якщо відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням вказаної статті.
Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Згідно статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частинами 1-2, 4 статті 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 16.06.2009 року.
Згідно рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.11.2010 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований 01.06.2007 року, розірвано.
Мати дитини - ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №4433.
Продставник позивача посилається на те, що батько дитини, після народження сина пішов з родини і більше ним не опікувався та не приймав участі у вихованні і утриманні, ніяких родинних зв`язку із сином впродовж всього життя не підтримує, не надає матеріальної підтримки сину. Після смерті матері, вихованням дитини займаються дід - ОСОБА_2 та бабуся - ОСОБА_6 . Відповідач покинув сина в той час, коли мати дитини перебувала у декретній відпустці. Мати дитини зверталась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та на своє утримання. Відповідачем аліменти не сплачуються, внаслідок чого наявна заборгованість зі сплати аліментів. Батько дитини відсторонився від сина, не цікавиться його розвитком, не цікавиться станом його здоров`я.
Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, ОСОБА_3 має наявність на шиї новоутворення (кісту).
ОСОБА_3 навчається в Комунальному закладі «Харківський ліцей №147» Харківської міської ради з першого класу (зараховано 31.08.2016 року). За час навчання зарекомендував себе як здібний, дисциплінований, уважний та працелюбний учень. Має високі досягнення у навчанні, має високий загальний розвиток, користується авторитетом серед однокласників. Вихованням дитини займаються дідусь хлопця ОСОБА_2 та бабуся ОСОБА_6 . Батько ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , у вихованні дитини участі не бере. Жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавився успішністю сина. З класним керівником на зв`язок не виходив, контакту зі школою не підтримує, з вчителями не спілкується. Зазначене підтверджується характеристикою на ім`я ОСОБА_3 , виданої директором ХЛ №147 ОСОБА_8 .
Згідно довідки №02-08/187-24 від 23.04.2024 року директора ХЛ №147 ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в 8-Б класі комунального закладу «Харківський ліцей №147» Харківської міської ради.
Згідно інформації, наданої директором Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №14» Харківської міської ради, дитина ОСОБА_3 знаходиться на обліку в КНП «Міська дитяча поліклініка №14» з народження. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходиться під наглядом фахівців закладу з народження. Батько хлопчика, ОСОБА_1 , за медичною допомогою з сином та з питань здоров`я ОСОБА_3 до медичного закладу не звертався. З 2015 року дитина проживає разом з дідусем та бабусею. Вони ж здійснюють догляд за дитиною та звертаються до поліклініки з питань здоров`я ОСОБА_3.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.05.2024 року, спеціалістами ССД по Шевченківському району ДССД ХМР було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 з метою з`ясування обставин, за яких ОСОБА_1 , батько не виконує батьківські обов`язки. Вказаним актом встановлено, що житло розміщено на 3 поверсі 5 поверхового будинку. В квартиру потрапити не вдалось. Із бесіди з сусідами з`ясовано, що ОСОБА_1 з початку воєнних дій виїхав з родиною.
Наказом №23 від 27.04.2024 року начальника Служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту Служб у справах дітей Харківської міської ради, взято на облік неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підстави проживання в сім`ї, у якій батько ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, мати дитини померла.
На виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби м. Харкова перебуває виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі частини усіх видів доходів, починаючи з 30.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття.
За положеннями частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За приписами частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.
Відповідно до частини частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не бажає спілкуватися та підтримувати будь-який зв`язок з сином, не здійснює його виховання та утримання, та не цікавиться його долею взагалі, що підтверджує його винну поведінку, оскільки за такий тривалий час у відповідача була об`єктивна можливість при бажанні повною мірою, у достатньому обсязі брати участь у вихованні й спілкування з дитиною.
Отже, суд приходить до висновку, що існують усі правові підстави щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Шевченківському об`єднаному управлінні ПФУ м. Харкова та отримує пенсію за віком. За період з червня 2023 року по травень 2024 року отримав 94 541,80 грн.
Відповідно до договору міни квартир від 03.03.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом по Харківському міському нотаріальному округу Лисих Л.І. та зареєстрованого в реєстрі за №330, ОСОБА_2 на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає неповнолітній ОСОБА_3 .
Згідно акту обстеження умов проживання, складеного представниками ССД по Шевченківському району ХМР, який проведено за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що житло розміщено на 7 поверсі 12 поверхового будинку, складається з 4 кімнат, загальною площею 86,4 кв.м. Умови проживання добрі, проведені всі комунальні зручності, є необхідні меблі та побутова техніка. Для виховання та розвиту дитини створені такі умови: Вадим займає окрему кімнату, є спальне місце, місце для навчання та зберігання речей.
Згідно висновку про стан здоров`я заявника від 15.05.2024 року, ОСОБА_2 за станом здоров`я може бути опікуном/піклувальником.
Дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку у нарколога і психіатра не перебуває. Вона не заперечує проти призначення ОСОБА_2 піклувальником їх неповнолітнього онука.
Статтею 243 СК України визначено, що піклування встановлюється над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.
У відповідності до частини 4 статті 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти, позбавлені батьківського піклування - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми, якщо батьки померли тощо.
Відповідно до частини 1, 2 статті 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.
Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, зокрема набуття дитиною статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей, які залишились без батьківського піклування, визначено Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 зі змінами та доповненнями.
За змістом п. 3.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним, а також враховуються побажання самої дитини (за умови досягнення нею 10 років).
Неповнолітній ОСОБА_3 надав згоду на призначення ОСОБА_2 своїм піклувальником.
Відповідно до статті 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно п.п. 2, 3, 4 статті 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.
Відповідно до частини 4 статті 167 Сімейного кодексу України,якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.
Згідно подання Служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради №10-22/899/24 від 13.06.2024 року, служба у справах дітей вважає, що встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначення ОСОБА_2 його піклувальником є доцільним та відповідає інтересам неповнолітнього.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що наявні правові підстави для встановлення над неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 піклування та призначення ОСОБА_2 , з яким проживає дитина, піклувальником.
У зв`язку з вищенаведеним, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.ст.57-59 ЦПК України, тому з урахуванням встановлених обставин справи та приведених норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, встановлення піклувальника та призначення піклувальника неповнолітній особі підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 166, 180, 182, 183, 243, 244 СК України, суд, -
Позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, встановлення піклувальника та призначення піклувальника неповнолітній особі - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , орган, що видав - 6311, дата видачі - 30.10.2017 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановити піклування над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , піклувальником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. на користь держави.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На підставі частини 1 статті 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст заочного рішення складено 30.01.2025 року.

Головуючий суддя: