Справа № 939/3125/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2025 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді - Міланіч А.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та віповідачкою було укладено кредитний договір № 001 від 10 червня 2021 року, за умовами якого банк надав останній кредит у розмірі 19 000 грн.

Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 06 жовтня 2024 року її заборгованість склала 21 699,66 грн., з яких: 12 665,93 грн. заборгованість за кредитом, 2,4 грн. заборгованість за процентами, 9031 грн. заборгованість за комісією.

15 жовтня 2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та віповідачкою було укладено кредитний договір № 101, за умовами якого банк надав останній кредит у розмірі 65 000 грн.

Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 06 жовтня 2024 року її заборгованість склала 97 036,80 грн., з яких: 57 776,74 грн. заборгованість за кредитом, 13,92 грн. заборгованість за процентами, 39 246,14 грн. заборгованість за комісією.

12 січня 2022 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та віповідачкою було укладено кредитний договір № 101, за умовами якого банк надав останній кредит у розмірі 31 000 грн.

Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 06 жовтня 2024 року її заборгованість склала 48 521,54 грн., з яких: 29 708,15 грн. заборгованість за кредитом, 6,29 грн. заборгованість за процентами, 18 807,10 грн. заборгованість за комісією.

Просив стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі 167 258 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 19 грудня 2024 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, сторонам роз`яснено їх право на подання відповідних заяв по суті справи. Однак, до цього часу відповідачка відзив на позов суду не надала.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» кредитного договору № 001 від 10 червня 2021 року, відповідачка отримала кредит в сумі 19 000 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою процентів в розмірі 0,01 % річних та комісії в розмірі 2,99% /а.с.15,16/.

Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 06 жовтня 2024 року її заборгованість, згідно розрахунку позивача, складає 21 699,66 грн., що включає: 12 665,93 грн. заборгованість за кредитом, 2,4 грн. заборгованість за процентами, 9031 грн. заборгованість за комісією /а.с.43-44/.

15 жовтня 2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та віповідачкою було укладено кредитний договір № 101, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 65 000 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою процентів в розмірі 0,01 % річних та комісії в розмірі 2,99% /а.с.18-19,20/.

Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 06 жовтня 2024 року її заборгованість, згідно розрахунку позивача, складає 97 036,80 грн., що включає: 57 776,74 грн. заборгованість за кредитом, 13,92 грн. заборгованість за процентами, 39 246,14 грн. заборгованість за комісією /а.с.44-46/.

12 січня 2022 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та віповідачкою було укладено кредитний договір № 101, за умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 31 000 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою процентів в розмірі 0,01 % річних та комісії в розмірі 2,99% /а.с.22-23,24/.

Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 06 жовтня 2024 року її заборгованість, згідно розрахунку позивача, складає 48 521,54 грн., що включає: 29 708,15 грн. заборгованість за кредитом, 6,29 грн. заборгованість за процентами, 18 807,10 грн. заборгованість за комісією /а.с.46-47/.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, оскільки відповідачка не заперечує неналежного виконання нею зобов`язань за кредитними договорами та сам факт наявності кредитної заборгованості, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитними договорами: № 001 від 10 червня 2021 року в загальному розмірі 12 668,33 грн., що складається із: 12 665,93 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2,4 грн. заборгованість за відсотками, № 101 від 15 жовтня 2021 року в загальному розмірі 57 790,66 грн., що складається із: 57 776,74 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 13,92 грн. заборгованість за відсотками, № 101 від 12 січня 2022 року в загальному розмірі 29 714,44 що складається із: 29 708,15 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6,29 грн. заборгованість за відсотками, а всього 100 173,43 грн.

В частині вимог щодо стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд враховує наступне.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З розрахунку заборгованості за кредитними договорами вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідачки станом на 06 жовтня 2024 року банком включено заборгованість за комісією за договором № 001 від 10 червня 2021 року у сумі 9031,33 грн., № 101 від 15 жовтня 2021 року у сумі 39 246,14 грн., № 101 від 12 січня 2022 року у сумі 18 807,10 грн.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 27.01.2021 у справі № 176/585/17 зазначив, що виходячи зі змісту вищевказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.

Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту - позичальнику.

Таким чином, сплата позичальником на користь банку комісії у вигляді щомісячної винагороди є нікчемною, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», яка була чинною на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи - споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок.

Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку (п. 29 постанови Верховного Суду у справі № 363/1834/17).

Оскільки обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, слід визначити, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому позивач нараховував комісію за послуги, що супроводжують кредит. Більш того, матеріали справи не містять і приблизного переліку послуг, які надаються банком. Тобто, відсутнє двостороннє належне погодження сплати комісії банку та визначення обсягу послуг банку, за яку є необхідність сплачувати комісію.

Таким чином, позовні вимоги банку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1450,81 грн., виходячи з розрахунку: 100 173,43 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 167 258 грн. (розмір заявлених позовних вимог).

Керуючись ст. 27,526,530,549,551,1046-1056 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268,279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, вул. Андріївська, 4 м. Київ, 04070) заборгованість у сумі 100 173 (сто тисяч сто сімдесят три) гривень 43 копійки

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1450,81 (одна тисяча чотириста п`ятдесят) гривень 81 копійка.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Головуючий-суддяА.Міланіч