Справа № 211/1846/23
Провадження № 2/211/93/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 лютого 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.,

при секретарі Строганової Е.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача Мордвінкіна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

адвокат Бурлаченко С.Ю. від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд зобов`язати її ліквідувати літню кухню шляхом перебудови до чинних норм закону та встановити інженерно-технічні засоби, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок, ліквідувати вигрібну яму шляхом засипання, ліквідувати дворову вбиральню шляхом демонтажу та ліквідувати глухий паркан з металевих профільних листів висотою 2,35 м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на межі з домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , та привести його у відповідність до норм, які встановлені законом; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову представник зазначив, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У даному домоволодінні проживають позивач з неповнолітньою онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та чоловіком ОСОБА_4 , сином ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_6 . Мати позивача потребує постійного догляду та перебування на свіжому повітрі, але через сморід, який надходить з суміжного домоволодіння по АДРЕСА_1 , а саме з вигрібної ями, дихати на подвір`ї чи провітрювати кімнату стає неможливим. Вказане домоволодіння, як відомо ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 . Вказана вигрібна яма знаходиться на відстані всього 3,5 м від стіни належного ОСОБА_1 житлового будинку, прямо на межі земельних ділянок. Вказана дворова вбиральня та вигрібна яма не є водонепроникною і має відкрите дно. Вона ніколи своєчасно не очищається, через що на подвір`ї будинку ОСОБА_2 постійно стоїть нестерпний сморід, особливо влітку, та вказана вигрібна яма забруднює ґрунтові води і становить реальну небезпеку не лише для членів сім`ї ОСОБА_1 , а і для інших мешканців. Конфлікт з ОСОБА_2 виник ще 2 роки тому із-за розміщення зливної ями у не відведеному місці з порушенням санітарних норм. На численні зауваження та прохання ліквідувати вищевказану вигрібну яму ОСОБА_2 не реагує. 31.11.2022 ОСОБА_1 звернулась до будівельного експерта, який виявив порушення будівельних норм та інше, а саме: 1) стіни будівлі літньої кухні по АДРЕСА_1 розташовані на відстані 0,7 м від межі сусідньої ділянки та на відстані 3,2 м від житлового будинку по АДРЕСА_1 , при цьому покрівля даної будівлі двоскатна, виконана без організованого водостоку, стікання атмосферних опадів з покрівлі здійснюється у бік території суміжної ділянки. Протипожежну відстань між житловим будинком по АДРЕСА_1 та літньою кухнею по АДРЕСА_1 слід приймати 8 м (фактично складає 3,2 м). За п.3,25* - для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м (фактично складає 0,7 м). При цьому повинно буде забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок (фактично небезпечне); 2) фактичною межею, яка відповідає правовстановлюючим документам, між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , слугує огорожа, що виконана з секцій з металевої зварної сітки по металевий стійках квадратного перерізу зеленого кольору. На суміжній земельній ділянці АДРЕСА_1 на відстані 0,2 м. від огорожі (між ділянок) побудований глухий паркан з металевих профільованих листів висотою 2,35 м. від поверхні землі з просвітом знизу на металевих стійках круглого перерізу, які забетоновано в ґрунті; 3) дворова вбиральня по АДРЕСА_1 , розташована на відстані 0,7 м. до межі суміжної земельної ділянки, а також на відстані 3,5 м. від житлового будинку по АДРЕСА_1 ; 5) вигрібна яма по АДРЕСА_1 , розташована біля межі суміжної земельної ділянки, а також на відстані 3,5 м. від житлового будинку по АДРЕСА_1 . Отже, як вбачається з вищевикладеного, розташована на території домоволодіння ОСОБА_2 , дворова вбиральня, вигрібна яма та побудований глухий паркан з металевих профільованих листів споруджені з порушенням вимог пунктів 3.25*, 3.25а*, 3.256*, 3.26 ДБН 360-92**, пункту 10.8.4. ДБН В.2.5-75:2013, пункту 3.32. ДСанПіН 2.2.4-171-10, пунктів 2.21., 2.22., пунктів 6.7 ДБН Б 2.2-5:2011 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць.

Ухвалою суду від 20.04.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 04.07.2023 витребувано докази у справі за клопотанням представника відповідача адвоката Касьяна М.С.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Мордвінкін В.В., кожен окремо, на позовних вимогах наполягали та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена.

Вислухав позивача та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями від 29.07.2013 належить житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями за номером АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці площею 0,0641 га з кадастровим номером :03:135:0037 (а.с. 79-82).

Позивач у позовній заяві стверджує, що відповідач ОСОБА_2 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , та за адресою: АДРЕСА_1 , межують одна з одною.

ОСОБА_1 у позові посилається на те, що приводом звернення до суду є те, що відповідачем на межі їхніх земельних ділянок споруджено вигрібну яму, яка знаходиться на відстані всього 3,5 м від стіни належного ОСОБА_1 житлового будинку. Вказана дворова вбиральня та вигрібна яма не є водонепроникною і має відкрите дно. Вона ніколи своєчасно не очищається, через що на подвір`ї будинку ОСОБА_2 постійно стоїть нестерпний сморід, особливо влітку, та вказана вигрібна яма забруднює ґрунтові води і становить реальну небезпеку не лише для членів сім`ї ОСОБА_1 , а і для інших мешканців.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Отже, не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також установлювати чи захищати їх права, тобто постановити рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 червня 2019 року у справі №910/17792/17.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц).

Звертаючись до суду з позовом, позивач пред`явила позовні вимоги до ОСОБА_2 з вимогою про зобов`язання відповідача ліквідувати літню кухню шляхом перебудови до чинних норм закону та встановити інженерно-технічні засоби, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок, ліквідувати вигрібну яму шляхом засипання, ліквідувати дворову вбиральню шляхом демонтажу та ліквідувати глухий паркан з металевих профільних листів висотою 2,35 м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на межі з домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , та привести його у відповідність до норм, які встановлені законом; посилаючись на те, що саме ОСОБА_2 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, доказів належності ОСОБА_2 даного домоволодіння суду не надано, як при поданні позову до суду, так і у строки визначені законом.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц).

Оскільки при розгляді справи достовірно не встановлено власника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що, у свою чергу, дає суду підстави вважати ОСОБА_2 неналежним відповідачем у справі, а звернення до суду з позовом до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Суд дійшов висновку про те, що слід відмовити позивачу у задоволені позовних вимог, так як нею пред`явлено позов до неналежного відповідача, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах.

У силу вимог ст. 141 ЦПК України питання розподілу судових витрат вирішенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Юзефович