Справа №751/8463/24
Провадження №2/751/91/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

Суддя секретар Лібстер А. С. Рак Я. М., Островська А.С.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 751/8463/24
за позовомОСОБА_1
до відповідачів Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», ОСОБА_2
пропро стягнення матеріальної шкоди
учасники справи та представники:
позивач та його представник не з`явились
відповідачіне з`явились

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з АТ «Страхова компанія «ІНГО» на його користь на відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, заподіяної в результаті пошкодження КТЗ «CITROEN C3 AIR CROSS», д.р.н. НОМЕР_1 , у ДТП, яка мала місце 23.05.2024, недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 19622,51 грн, пеню в розмірі 1763,90 грн, три відсотки річних в розмірі 102,00 грн за період з 30.04.2024 по 01.10.2024 року, на загальну суму 21488,41 грн; стягнути з відповідача ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в порядку ст. 1194 ЦК України у сумі 24280,94 грн, а також витрати на проведення оцінки майнової шкоди-авто товарознавчого дослідження, в сумі 3000 грн, а загалом 27280,94 грн; стягнути з відповідачів судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 10 000,00 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.05.2024 року, ОСОБА_2 , о 16 год. 20 хв., на 163 км, а/д «М01 Київ-Чернігів-Н.Яриловичі», Чернігівського району, Чернігівської області, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ 110307» д.р.н. НОМЕР_2 , рухаючись від села Рівнопілля Чернігівського району Чернігівської області, в бік м. Чернігова, об`їжджаючи бетонну перешкоду, не набрав безпечної швидкості руху під час зустрічного роз`їзду, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «CITROEN C3 AIR CROSS» д. р. н. НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдано матеріальних збитків. В дорожній обстановці, що склалася водій автомобіля «ЗАЗ 110307» д. р. н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , порушив п. 12.1, 13.3 ПДР, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. За фактом вищевказаної ДТП, постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.06.2024 оку, по справі № 748/2502/24, Відповідача 2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП накладено стягнення у вигляді штрафу. Постанова суду від 19.06.2024 року, набрала законної сили 02.07.2024 року та не оскаржувалася. На час ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу д.р.н. НОМЕР_2 , була застрахована згідно чинного договору ОСЦПВВНТЗ (поліс від 20.11.2023 року) B АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО». Позивач звертався до Відповідача 1 із повідомленням про ДТП та заявою з додатками про відшкодування в порядку ст. ст. 3, 6, 22, 28, 29, 33, 35, 36 спеціального ЗУ «ОСЦПВВНТЗ». Після подання ОСОБА_1 , до АТ «СК «ІНГО» відповідного пакету документів та про розслідування страхового випадку Відповідач 1 на виконання вимог закону та взятих на себе в силу обов`язків, компенсувало 29.07.2024 року на користь Позивача частково заподіяну майнову 46 928,55 грн., за мінусом 1600 грн. (франшиза згідно договору ОСЦПВВНТЗ, яка не відшкодовується страховиком).

Із вищевказаною сумою регламентної виплати позивач не погодився. Ліміт відповідальності страховика по договору ОСЦПВВНТЗ складає 160 000, 00 грн, за шкоду майну на одного потерпілого. Франшиза = 1600.00 грн. АТ «СК «ІНГО» не погодило із позивачем розмір страхового відшкодування як то передбачає п.2 ст. 36 Закону України «Про страхування». Згідно наданого на адвокатський запит Відповідачем 1 звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ «CITROEN C3 AIR CROSS» д.р.н. НОМЕР_1 вих. № 68114 від 02.07.2024 року, який виконаний на замовлення страховика СОД ОСОБА_3 вбачається, що вартість заподіяного збитку позивачу складає: 53029,10 грн., з урахуванням ПДВ на запасні частини; -48528.55., без урахування ПДВ на запасні частини. Оскільки, у позивача виникли сумніви щодо об`єктивності оцінки вартості майнової шкоди зі сторони відповідача 1, він змушений був додатково звертатися до незалежного оцінювача авто товарознавця - ОСОБА_4 , із заявою про проведення авто товарознавчого дослідження КТЗ «CITROEN C3 AIR CROSS» др.. НОМЕР_3 пошкодженого у ДТП 23.05.2024 року. 31.07.2024 року, Відповідачу 1 та Відповідачу 2 представником Позивача адвокатом Селюхом А. В. було направлено заяву повідомлення про час і місце огляду пошкодженого транспортного засобу. Відповідач 2 на огляд ТЗ Позивача 07.08.2024 року не з`явився, від Відповідача 1 страховика прибув представник ОСОБА_5 , але в акті огляду вказано, що він не представник, оскільки не мав доручення на підтвердження своїх повноважень. Тобто, страховик не забезпечив зі своєї сторони прибуття уповноваженого представника на огляд ТЗ Позивача, хоча не був позбавлений такої можливості.

Згідно звіту про оцінку №145/24 авто товарознавчого дослідження транспортного засобу від 19.08.2024 року: матеріальний збиток завданий власнику КТЗ - легкового автомобіля «CITROEN C3 AIR CROSS д.р.н НОМЕР_4 пошкодженого у ДТП 23.05.204 року, складає 81 781.27 грн., в тому числі ПДВ 13 630.21 грн.. Вартість ремонту легкового автомобіля «CITROEN C3 AIR CROSS др. и. НОМЕР_1 пошкодженого у ДТП 23.05.2024 року, складає 108 998.47., в тому числі ПДВ 18166. 47 грн. Тобто це є 2 діаметрально протилежні звіти виконані на замовлення позивача та страховика. У відповідності до розрахунку страховика вартість матеріального збитку та ремонту тз «CITROEN C3 AIR CROSS д.р.н НОМЕР_4 є меншою в 2 рази, ніж згідно звіту виконаного ОСОБА_4 , на замовлення позивача. Представник позивача вважає, що звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику тз «CITROEN C3 AIR CROSS д.р.н СВ 607 СР вих. №68114 від 02.07.2024, який виконаний на замовлення страховика СОД ОСОБА_3 повинен бути визнаний неналежним і недопустимим доказом та здобути з порушенням вимог ст. 102 ЦПК України. Таким чином, відповідач АТ «Страхова компанія «ІНГО» на користь позивача має відшкодувати майнову (матеріальну) шкоду, заподіяної в результаті пошкодження КТЗ «CITROEN C3 AIR CROSS», д.р.н. НОМЕР_1 , у ДТП, яка мала місце 23.05.2024, недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 19622,51 грн, пеню в розмірі 1763,90 грн, три відсотки річних в розмірі 102,00 грн за період з 30.04.2024 по 01.10.2024 року, на загальну суму 21488,41 грн; стягнути з відповідача ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в порядку ст. 1194 ЦК України у сумі 24280,94 грн, а також витрати на проведення оцінки майнової шкоди-авто товарознавчого дослідження, в сумі 3000 грн, а загалом 27280,94 грн; стягнути з відповідачів судові витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 10 000,00 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Від відповідача ОСОБА_2 06.11.2024 надійшов відзив, аналіз якого зводиться до того, що він бажав бути присутнім огляді транспортного засобу, оскільки вважає що пошкодження на автомобілі достеменно не були встановлені, він був не повідомлений про огляд транспортного засобу та вважає що позивач чи його представник, свідомо та цілеспрямовано мали не меті не допустити його та бути присутнім під час огляду пошкодженого автомобіля, тим більше у них були всі контактні данні, але жодного повідомлення вони не отримували. Крім того, він не має причин не довіряти АТ «СК «ІНГО» та експерту Береговому В.М., який на замовлення страховика оцінив вартість заподіяного збитку позивачу у розмірі 48 528 грн., без урахування ПДВ на запасні частини. Викладені в позовній заяві вимоги позивача він не визнає повністю ( а.с. 101-105).

19.11.2024 від АТ «Страхова компанія «ІНГО» надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій зазначають, що АТ «СК «ІНГО» погасило суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку, здійснивши доплату страхового відшкодування та штрафних санкцій за даним позовом, в загальній сумі 20400, 12 грн (19622,51 грн ( недоплачена сума страхового відшкодування) + 777, 61 грн. (штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання в добровільному порядку). Зазначає, що позивач звернувся до Відповідача 1 із заявою про виплату страхового відшкодування 01.07.2024 р. отже граничний 90-денний термін з дати подачі заяви про страхове відшкодування, становить 29.09.2023 р. (включно), після якого можуть бути нараховані штрафні санкції за прострочення виплати страхового відшкодування. Отже, дата виникнення заборгованості 30.09.2024 р. В зв`язку з цим, АТ «СК «ІНГО» здійснило розрахунок (надається) та виплату штрафних санкцій за період з 30.09.2024 р. (дата виникнення заборгованості) по 18.11.2024 р. (дата доплати страхового відшкодування). Станом на 18.11.2024 р. Відповідач 1 повністю виконав свої зобов`язання перед Позивачем здійснивши доплату страхового відшкодування та штрафних санкцій, в розмірі 20 400,12 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 26171 від 18.11.2024. Оскільки, АТ «СК «ІНГО» здійснило доплату страхового відшкодування та штрафних санкцій, з вимогою про стягнення яких заявлено позов, у зв`язку з чим між сторонами відсутній предмет спору, а відтак наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. З урахуванням викладеного, просять суд закрити провадження у справі № 751/8463/24 за позовом ОСОБА_1 до АТ «СК «ІНГО», про відшкодування шкоди (збитку), завданої внаслідок дорожньо-транспортної, в частині позовних вимог, заявлених до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО».

20.11.2024 від представника позивача адвоката Селюха А. В. надійшли письмові пояснення в яких він зазначає, що Відповідач1-АТ «СК «ІНГО», 18.11.2024 року, сплатило на користь Позивача у повному обсязі недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 19 622,51 грн., а також частково штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання в добровільному порядку в розмірі 777,61 грн., а в цілому 20 400,12 грн. Страхове відшкодування проведено на користь позивача 29.07.2024 року. Пеня в даному разі нараховується з 30.07.2024 року, тобто з наступного дня після того, як страховик частково сплатив страхове відшкодовування на користь позивача. Отже дата виникнення заборгованості настала з 30.07.2024 року. Неправомірне рішення про сплату страхового відшкодування в меншому розмірі прийнято 29.07.2024 року. Дата розрахунку заборгованості надавалася Позивачем по 01.10.2024 року включно, враховуючи терміни розгляду справи Сторона Позивача повідомляла у позовній заяві, що така може бути збільшена в разі невизнання страховиком заявлених у цьому позові вимог, проведення судової авто товарознавчої експертизи, тощо. Сума боргу становить 19 622,51 грн., (сума основної заборгованості на яку нараховується пеня) / 100% * на подвійну облікову ставку НБУ / 365 (кількість днів у році) * 63 (кількість днів прострочення). Загальна сума пені за період з 30.04.2024 року по 01.10.2024 року, складає 1763.90 грн. Згідно розрахунку, оригінал якого додається Відповідач 1 також, повинен компенсувати Позивачу за період з 30.04.2024 року по 01.10.2024 року: 0.0 грн., інфляційних втрат та три відсотки річних в розмірі 102,00 грн. На підставі вище викладеного, а також у зв`язку з тим, що шкода завдана Позивачу в результаті пошкодження ТЗ «CITROEN C3 AIR CROSS» д. р. н. НОМЕР_1 у ДТП, яка мала місце 23.05.2024 року, на сьогоднішній день ні Відповідачем 1, ні винуватцем ДТП в добровільному (досудовому) порядку у повному обсязі не відшкодована вважаю, що позовні вимоги ОСОБА_1 , є законними та обґрунтованими, а тому з Відповідача 1 на його користь крім 19 622.51 грн., доплаченого страхового відшкодування 18.11.2024 року, до стягнення також підлягають: пеня в розмірі 1763.90 грн., три відсотки річних в розмірі 102,00 грн., за період з 30.04.2024 року по 01.10.2024 року. Страховик-Відповідач 1 в силу договору і закону сплатив в цілому на користь Позивача компенсацію за заподіяну шкоду заподіяну у вищевказаній ДТП в розмірі 66 551.06 грн. Вартість ремонту КТЗ-«CITROEN C3 AIR CROSS» д. р. н. НОМЕР_1 у ДТП, яка мала місце 23.05.2024 року, за мінусом ПДВ 20%, = 90 832.00 грн., (108 998.47 грн., - ПДВ 20% 18 166.47 грн.). З Відповідача 2 на користь Позивача повинно бути стягнуто різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в порядку ст. 1194 ЦК України, в сумі 24 280.94 грн., (90 832.00 грн., вартість ремонту ТЗ Позивача за мінусом ПДВ 20%- 66 551.06 грн., страхова сума, яка підлягає до компенсації страховиком за мінусом франшизи). Оскільки в конкретному випадку вартість майнового збитку, завданого Позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля під час ДТП, яка сталася з вини Відповідача 2, перевищує страхову виплату, яку має провести на користь Позивача страхова компанія, то із Відповідача 2, на користь Позивача підлягає до стягнення різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та сумою страхового відшкодування. Різниця між неодержаною Позивачем сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою, врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу і ПДВ 20%. За таких обставин представник позивача вважає, що саме Відповідач 2 повинен компенсувати Позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 24 280,94 грн., а також витрати на проведення оцінки майнової шкоди-авто товарознавчого дослідження, в сумі 3 000 грн. Заява-повідомлення про час і місце огляду пошкодженого ТЗ від 31.07.2024 року з фіскальними (поштовими) чеками, та 2 витягами з реєстру Укрпошта про отримання Відповідачем 1 та Відповідачем 2 заяви про час і місце огляду пошкодженого ТЗ від 31.07.2024 року, містяться в додатках до позовної заяви. На підставі вищевикладеного, просить стягнути із страхової компанії пеню в розмірі 1763,90 грн., три відсотки річних в розмірі 102,00 грн., за період з 30.04.2024 року по 01.10.2024 року, а із безпосереднього заподіювача шкоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 24 280,94 грн., а також витрати на проведення оцінки майнової шкоди-авто товарознавчого дослідження, в сумі 3 000 грн. Також, стягнути із Відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог витрати на професійну правничу допомогу, і сплачений судовий збір.

Позовна заява надійшла до суду 19.09.2024. Головуючий суддя своєю ухвалою від 17.10.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, за правилами спрощеного позовного провадження у даній справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, в подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, підтримав відомості зазначені ним у відзиві. Викладені в позовній заяві вимоги позивача він не визнає повністю. Не виявив бажання звернутись з клопотанням для проведення експертизи.

Представник відповідача АТ «СК «ІНГО» у судовому засіданні підтримала заяву про закриття провадження у справі, посилаючись на те що АТ «СК «ІНГО» здійснило доплату страхового відшкодування та штрафних санкцій, з вимогою про стягнення яких заявлено позов, у зв`язку з чим між сторонами відсутній предмет спору, а від так наявні підстави для закриття провадження в справі стосовно заявлених відносно нього вимог.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що сталося ДТП 23.05.2024 за участі її чоловіка ОСОБА_7 та позивачем ОСОБА_8 , у них була усна домовленість про те, що її чоловік не уникає відповідальності і готовий відшкодувати завдані збитки. 24.05.2024 Приступа зателефонувала ОСОБА_8 з метою щоб дізнатися суму яку необхідно відшкодувати, на що ОСОБА_8 попросила зачекати, доки вона зорієнтується щодо суми. 30.05.2024 ОСОБА_8 зателефонувала і попросила дані про страховий поліс і страхову компанію, і вже ввечері ОСОБА_8 надіслано у телеграм рахунок, у якому серед складових частин, які потребують заміни було вказано задні двері в кількості 2 шт, це були неправдиві дані що і поставило під сумніви правдивість складеного рахунку про що Приступа і повідомила ОСОБА_8 . Потім, 31.05.2024 було надіслано виправлений рахунок де вже були зазначені задні двері 1шт. 05.08.2024 вона отримала лист який надійшов від адвоката Селюха А. В., який представляє інтереси ОСОБА_9 . У листі була досудова вимога, в якій йшлося про те, щоб її чоловік розглянув можливість добровільного (досудового) врегулювання питання компенсації матеріального збитку. Також в якості підтвердження названої вартості попереднього ремонту ТЗ, ОСОБА_10 до досудової вимоги додав розрахунок який не сходився не з першим і не з другим розрахунком який надсилала ОСОБА_11 . Водночас 08.08.2024 увечері вона забрала під свій підпис ще один рекомендований лист, який також надійшов на адресу відповідача від представника позивача ОСОБА_10 , в якому була заява-повідомлення про час і місце огляду пошкодженого транспортного засобу, де повідомлялося, що 07.08.2024 відбудеться огляд, чоловік дуже хотів бути присутнім тим більше це в його інтересах, але не мав жодної фізичної змоги бути присутнім на цьому огляді, оскільки був не повідомлений. Свідок ОСОБА_6 вважає що позивач та його представник, свідомо та цілеспрямовано мали не меті не допустити її чоловіка Приступу бути присутнім під час огляду пошкодженого автомобіля, тим більше у них були всі контактні данні, але жодного повідомлення вони не отримували.

Вислухавши представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що згідно з постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.06.2024, 23.05.2024 року ОСОБА_2 о 16 год. 20 хв. на 163 км а/д М01 Київ-Чернігів - Н.Яриловичі Чернігівського району Чернігівської області, керуючи автомобілем марки ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись від села Рівнопілля Чернігівського району Чернігівської області в бік м. Чернігова, об`їжджаючи бетонну перешкоду, не вибрав безпечної швидкості руху під час зустрічного роз`їзду, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Citroen C3», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, постраждалих немає. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 12.1, 13.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень (а.с. 14-15).

Відповідно до перевірки чинності полісу внутрішнього страхування транспортний засіб «Citroen C3», державний номерний знак НОМЕР_1 на 21.11.2023 по 20.11.2024 року застрахований у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО» поліс № 218009991 діючий (а.с. 21).

Відповідно до платіжного доручення №17024 АТ ОТП Банк по картці/рахунку ОСОБА_1 29.07.2024 на рахунок НОМЕР_5 від АТ CК ІНГО надійшло страхове відшкодування по страховому акту №218009991 від 29.07.2024 у сумі 46 928,55 грн (а.с. 22).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником «Citroen C3», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_1 (а.с. 55-56).

Пунктом 36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Проаналізувавши наданий звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 68114 від 02.07.2024 вартість встановленого відновлювального ремонту автомобіля легкового CITROEN C3 AIR CROSS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 23.05.2024 року виконаного СОД Береговим В.М. (а.с.25-31), суд вважає що він є таким, що проведений з порушенням чинного законодавства і не відповідає вимогам Медодики товарознавчої експертизи і визнається судом як недопустимим доказом.

Згідно звіту про оцінку №145/24 від 19.08.2024 вартість ремонту легкового автомобіля «Citroen C3» АІR CROSS, VIN НОМЕР_6 , д.р.н. НОМЕР_1 , після ушкодження складає: 108998, 82 грн ( втому числі ПДВ -18166, 47 грн). Матеріальний збиток завданий власнику КТЗ легкового автомобіля CITROEN C3 AIR CROSS, VIN НОМЕР_6 д.р.н. НОМЕР_1 , складає: 81781, 27 грн. який проведений з дотриманням Методики товарознавчої експертизи і визнається судом як допустимим доказом ( а.с. 44-53).

Відповідно до розрахунку вартість попереднього ремонту транспортного засобу CITROEN C3 AIR CROSS, д.р.н. НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_7 від 30.05.2024 складає близько 126 911, 98 грн. (а.с. 71).

Страхове відшкодування проведено на користь позивача 29.07.2024 року, таким чином пеня в даному випадку нараховується з 30.07.2024 і датою виникнення заборгованості теж є 30.07.2024. Сума боргу становить 19 622,51 грн, (сума основної заборгованості на яку нараховується пеня на подвійну облікову ставку НБУ 365 (кількість днів у році) *63 (кількість днів прострочення. Загальна сума пені за період з 30.04.2024 року, складає 1763, 90 грн. (а.с. 76).

Суду не надані будь-які відомості про те, що позивач чи будь-яка інша особа, свідомо мали на не меті не допустити відповідача ОСОБА_2 бути присутнім під час огляду пошкодженого автомобіля. Навпаки, матеріали справи містять відомості про те що на адресу ОСОБА_2 своєчасно була направлена заява-повідомлення про час і місце огляду пошкодженого транспортного засобу від 31.07.2024 року з фіскальними чеками, та витягами з реєстру Укрпошта про отримання відповідачами заяви про час і місце огляду пошкодженого автомобіля від 31.07.2024 року, таким чином доводи відповідача ОСОБА_2 про його необізнаність з місцем та часом проведення огляду автомобіля, на чому також наполягала свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні, є неспроможними і не спростовують висновки суду.

Крім того, судом на обговорення ставилось питання щодо призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи і сторони не виявили бажання звернутись до суду з відповідним клопотанням.

18.11.2024 року АТ «СК «ІНГО», після звернення позивача з позовом до суду, сплатило на користь Позивача недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 19 622,51 грн., а також частково штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання в добровільному порядку в розмірі 777, 61 грн., що складає 20 400, 12 грн, що не заперечувалось сторонами і у сторони позивача відсутні претензії до страхової компанії в цій частині ( а.с.143).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.3 ст.988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Положеннями ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позиція позивача узгоджується із правовими висновками зробленими Верховним Судом у постанові від 15.10.2020 року, в справі № 755/7666/19, провадження № 61-10010св20). Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача повинно бути стягнуто різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в порядку ст. 1194 ЦК України, в сумі 24 280,94 грн., (90 832 грн., вартість ремонту автомобіля позивача - ПДВ 20%, а саме 66 551, 06 грн., страхова сума, яка підлягає до компенсації страховиком за мінусом франшизи), а також витрат на проведення оцінки майнової шкоди авто товарознавчого дослідження, в сумі 3 000 грн, тому як саме ОСОБА_2 є безпосереднім заподіювачем шкоди. Суд виходить із того, що в конкретному випадку вартість майнового збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля під час ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_2 , перевищує страхову виплату, яку має провести на користь позивача страхова компанія, то із відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача підлягає до стягнення саме різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та сумою страхового відшкодування, з урахуванням фактичного розміру шкоди та суми страхового відшкодування.

Суд також вважає, клопотання відповідача щодо закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, хоча відповідач АТ «СК «ІНГО» після відкриття провадження у справі частково задовольнило основну вимогу позивача, однак до відповідача АТ «СК «ІНГО» обґрунтовано було заявлені позовні вимоги, із АТ «СК «ІНГО» повинні бути стягнуті пеня у розмірі 1763, 90 грн., три відсотки річних в розмірі 102 грн., за період з 30.04.2024 року по 01.10.2024 року, а також пропорційно стягнути витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідачів підлягає стягненню судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрати, пов`язаних з розглядом справи.

Із матеріалів справи вбачається, що правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Селюхом А. В. на підставі договору про надання правових послуг (професійної правничої допомоги) від 30.07.2024 (а. с. 80-81) та ордеру (а.с. 82).

Згідно із розрахунком виконаних робіт за договором про надання правових послуг від 19.09.2024 року, всього використано 13 робочих годин на загальну суму 10 000 гривень. Відповідно до квитанцій від 30.07.2024 та 18.09.2024 року адвокатом Селюхом А. В. прийнято від ОСОБА_1 на підставі договору про надання правових послуг (професійної правничої допомоги) кошти у розмірі 10000 гривень, що також підтверджується відповідними чековими операціями «UKRSIBBANK» (а.с. 80- 86).

Проаналізувавши надані матеріали, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, складність справи та її розгляд сторін, відсутність заяви представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, наявність сталої судової практики, суд вважає, що заявлений представником позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 10 000 грн є завищеним та неспівмірним.

З урахуванням того, що позов задоволено, суд, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України вважає можливим стягнути з відповідачів судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи встановлені обставин, зокрема, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи та вважає, що відшкодування понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співмірності і, зважаючи на складність цієї справи, підлягає зменшенню та стягненню на користь ОСОБА_1 у розмірі 6000 гривень, який підлягає стягненню з відповідачів пропорційно.

Керуючись статтями 4, 12, 19, 137, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 22, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГО» (01054, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, буд. 33, код ЄДРПОУ 16285602) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ), пеню у розмірі 1763,90 грн., три відсотки річних в розмірі 102,00 грн. за період з 30.04.2024 року по 01.10.2024 року, судовий збір у розмірі 605,60 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) у відшкодування майнової (матеріальної) шкоди заподіяної в результаті пошкодження автомобіля різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 24 280, 94 грн., витрат на проведення оцінки майнової шкоди авто товарознавчого дослідження, в сумі 3 000 грн, судовий збір у розмірі 605, 60 грн., та витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. С. Лібстер