Провадження № 4-с/369/42/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О. за участі секретаря судового засідання Херенкової К.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вишневий ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на дії органу примусового виконання, -

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вишневий ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на дії органу примусового виконання.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що Відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ в рамках невідомого скаржнику виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника № 199/14 від 08.12.2008 року. Згідно вказаної постанови було накладено арешт на все майно, що належить громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження за № 827135 від 08.12.2008 року та № 8271751 від 08.12.2008 року на підставі постанови № 199/14 від 08.12.2008 року відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ та Державним підприємством "Інформаційний центр" внесено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, невизначене майно, все майно. Обтяження у вигляді арешту майна, яке належить гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності, створює перешкоди у здійсненні права володіти користуватися та розпоряджатися майбутнім майном, яке він хоче придбати.

Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом №2274/5 від 25.12.2008 р. Міністерством юстиції України, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів становить три роки, після чого вони підлягають знищенню (п.9.9, п. 9.10) (Даний наказ діяв до 19.07.2017 року).

На думку скаржника, розуміючи той факт, що виконавча справа уже знищена, у зв`язку з тим, що закінчився термін зберігання, а також враховуючи те, що встановити підстави накладання арешту не виявляється можливим, оскільки виконавчі провадження та журнали реєстрації виконавчих проваджень, на даний час знищені, враховуючи те, що вказані заборони були внесені до реєстру в 2008 році, а також гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не має можливості із-за відсутності будь-якої інформації та документів реалізувати свої права та обов`язки, існує необхідність скасувати арешти нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 827135 від 08.12.2008 року та № 8271751 від 08.12.2008 року на підставі постанови постанови № 199/14 від 08.12.2008 року відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ внесені реєстратором Державним підприємством "Інформаційний центр", у вигляді арешту нерухомого майна (невизначене майно, все майно).

19.09.2024 року скаржник звернувся до Вешнівського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) з заявою про зняття арешту з майна. Листом від 16.10.2024 року № 98240 Вешнівським ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) було відмовлено у знятті арешту з майна у зв`язку з неможливістю встановити будь-яких відомостей з архівних матеріалів 2008 року у зв`язку з їх знищенням. Таким чином Скаржник не може вільно розпоряджатися своїм майном на свій власний розсуд, що в свою чергу порушує вимоги Конституції України, цивільного кодексу України та інших нормативно правових актів.

На підставі зазначеного скаржник просив суд:

- визнати протиправними дії Вишнівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у знятті арешту нерухомого майна ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обтяження № 8271735 та № 8271751;

- зобов`язати Вишнівський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий ЦСВМ Києво-Святошинського РВ України в Київський області, 21.07.2000 року, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , що було винесено на підставі постанови № 199/14 від 08.12.2008 року відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ внесені реєстратором Державним підприємством "Інформаційний центр", у вигляді арешту нерухомого майна (невизначене майно, все майно), реєстраційний номер обтяження № 827135 від 08.12.2008 року та № 8271751 від 08.12.2008 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник скаржника адвокат Кільбурт Д.М. подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) не з`явився, причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином, неявка яких у відповідності до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду скарги. Заперечень щодо скарги до суду не подали.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Так, КЦС ВС у Постанові від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) роз`яснив, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, Якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 376372186, сформованої 29 квітня 2024 року, ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 . Щодо вказаного нерухомого майна міститься запис про арешт нерухомого майна, накладеного відповідно до постанови 199/14 від 08 грудня 2008 року ВДВС Києво-Святошинського РУЮ.

19 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кільбурт Дмитро Маркович звернувся до Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) з заявою про зняття арешту з майна, яка була зареєстрована за вхідним № 15585.

Згідно відповіді Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) від 16 жовтня 2024 року № 98240,з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено наявність зареєстрованих у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наступних обтяжень:

- обтяження №8271735 (арешт нерухомого майна); дата реєстрації 08.12.2008; підстава обтяження: постанова, 199/14, 08.12.2008, ВДВС Києво-Святошинського РУЮ, Заявник: Відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, ПІБ українською мовою: ОСОБА_1 , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 . АДРЕСА_1; об`єкт обтяження: будинок, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 ;

- обтяження №8271751 (арешт нерухомого майна); дата реєстрації 08.12.2008; підстава обтяження: постанова, 199/14, 08.12.2008, ВДВС Києво-Святошинського РУЮ; Заявник Відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, ПІБ українською мовою: ОСОБА_1 , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1; об`єкт обтяження: земельна ділянка, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 .

За результатами проведеного аналізу відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження відділом не вбачається за можливе встановити виконавче провадження, при здійсненні якого винесено постанову 199/14 від 08.12.2008 Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції.

Враховуючи вищевикладене, встановити наявність підстав для припинення зареєстрованих обтяжень №8271735 та "8271751 відділом неможливо.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

В силу ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, у тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

За змістом ч.1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ч.4, 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час звернення заявника зі скаргою), підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Кільбурт Д.М. у зверненні до Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) заявляв вимоги про скасування арешту нерухомого майна, у відповідь на заяву скаржника, відділом не скасовано наявні обтяжнення у зв`язку з відсутністю підстав та неможливістю відділом встановити виконавчі провадження на підставі яких накладено арешт, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вимоги скарги в частині визнання протиправною бездіяльності Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо нескасування арешту нерухомого майна.

Разом з тим, Вишневий ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) не надав суду доказів наявності підстав для продовження існування такого заходу звернення стягнення на майно боржника як арешт майна боржника з огляду на відсутність відомостей щодо виконавчого провадження, в якому винесено постанову №199/14 від 08.12.2008 року ВДВС Києво-Святошинського РУЮ.

У постанові від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11 Верховний Суд виснував, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що наявність протягом тривалого часу (понад 14 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчих проваджень, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, а тому скаргу в частині зобов`язання вчинити дії належить задовольнити.

Водночас, скаржником не доведено протиправності дій державного виконавця щодо відмови у знятті арешту нерухомого майна з огляду на ту обставину, що матеріали виконавчого провадження знищено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260-261, 353, 354, 447-451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вишневий ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на дії органу примусового виконання, - задовольнити частково.

Зобов`язати Вишнівський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який було накладено на підставі постанови № 199/14 від 08 грудня 2008 року відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ внесені реєстратором Державним підприємством "Інформаційний центр", у вигляді арешту нерухомого майна (невизначене майно, все майно), реєстраційний номер обтяження № 827135 від 08 грудня 2008 року та № 8271751 від 08 грудня 2008 року.

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили у прядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА