Справа №: 398/3773/20
провадження №: 2-п/398/3/25
УХВАЛА

Іменем України

"03" лютого 2025 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Подоляк Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Буличової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії заяву представника ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» Нелин Тетяни Миколаївни про перегляд заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.01.2024 року у справі 398/3773/20 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2024 року представник ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» - Нелин Т.М. звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою про перегляд заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.01.2024року у справі 398/3773/20 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування. Заява про перегляд заочного рішення суду обґрунтована тим, що судом першої інстанції внаслідок неправильного застосування норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стягнуто на користь позивачів моральну шкоду, що перевищує розмір встановлений п. 27.3 ст. 27 даного Закону України. Так, згідно вказаних норм страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Отже, загальний розмір моральної шкоди, заподіяної смертю ОСОБА_4 , не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, що станом на день настання страхового випадку становило 38 400,00 грн, та має бути поділений рівними частинами між всіма особами які мають право на отримання такого виду страхового відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи, особами, що мають право на отримання моральної шкоди являються: дружина та син потерпілого, тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тому загальний розмір моральної шкоди мав бути поділений між останніми порівну. При цьому, оскільки, ОСОБА_2 з позовними вимогами щодо стягнення з ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» моральної шкоди, пов`язаної з смертю потерпілого, до суду не звертався, то ПрАТ «УПСК» визнає позовні вимоги ОСОБА_1 стосовно відшкодування моральної шкоди у сумі 19 200 грн (38 400 грн./2). Також, ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» вважає, законним та обґрунтованим рішення суду щодо стягнення на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування витрат на поховання у сумі 4 322,97 та витрат на спорудження надгробного пам`ятника у сумі 7 800 грн.

Разом з тим, ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» вважає, що задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, виходячи з вартості автомобіля до ДТП, без врахування залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу, і одночасне залишення у власності позивача цього автомобіля, не можна визнати обґрунтованим, оскільки це суперечить положенням п.30.1 ст.30 Закону України. Так, відповідно до висновку експерта №16.2018 від 23.03.2018 року, вартість матеріального збитку, що нанесена з причин дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля ВАЗ 2109, відповідає ринковій вартості даного т/з до ДТП.

Положеннями п.30.1 ст.30 вказаного Закону визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.30.2 ст.30 Закону,якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, при визнанні транспортного засобу фізично знищеним обсяг відповідальності страховика обмежений різницею між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Проте, всупереч вищевикладеному, розрахунок ринкової вартості транспортного засобу після ДТП (вартість залишків т/з) позивачами подано не було.

У даному випадку у страховика виник обов`язок з відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, хоча розмір такого відшкодування є меншим від страхової суми (ліміту відповідальності).

Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено відшкодування страховиком шкоди у розмірі вартості транспортного засобу до ДТП в разі його фізичного знищення.

Отже, позовні вимоги позивачів про відшкодування майнової шкоди в повному обсязі, виходячи з вартості автомобіля до ДТП, без вирахування залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу, і одночасне залишення у власності позивачів цього автомобіля, не можна визнати обґрунтованим.

Крім того, заявник просить поновити ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» строк дляподання заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вказане рішення було отримано останнім лише 03.04.2024 року шляхом надіслання його в електронний кабінет через підсистему "Електронний суд". При цьому, зазначає, що представник ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» не мав змоги взяти участь у судових засіданнях у даній справі через введення на території України воєнного стану.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 10.04.2024 року справу розподілено судді ОСОБА_5 .

Ухвалою судді Нероди Л.М. від 18.04.2024 року заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду.

На підставі розпорядження керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бєлової А.С. від 25.09.2024 року, №626-р, у зв`язку з припиненням повноважень судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12.09.2024 року №2679/2/15-24 «Про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у зв`язку з поданням заяви про відставку», згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2024 року справа розподілена судді Подоляк Я.М.

Ухвалою судді Подоляк Я.М. від 04.12.2024 року заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду.

ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія», належним чином повідомлене про дату та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направило, причини його неявки не повідомило, будь-яких заяв та клопотань не подало.

Представник позивача Димченко Г.П. в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 . Просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не є перешкодою для розгляду вищевказаної заяви про перегляд заочного рішення.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та додані матеріали, матеріали цивільної справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.01.2024 року у справі 398/3773/20 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, з відповідача ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» стягнуто на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування шкоди заподіяної внаслідок смерті чоловіка 200 000,00 грн, витрати на поховання у сумі 4322,97 грн, витрати на спорудження надгробного пам`ятника у сумі 7800,00 грн та витрати на відновлення пошкодженого автомобілю у розмірі 1/2 вартості в сумі 19 661,74 грн; на користь ОСОБА_2 витрати на відновлення пошкодженого автомобілю у розмірі 1/2 вартості в сумі 19 661,74 грн. Крім того, з ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» на користь держави стягнуто судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Як вбачається з матеріалів справи копію заочного рішення ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» було направлено в електронному кабінеті товариства через підсистему "Електронний суд" 03.04.2024 року. З заявою про перегляд заочного рішення ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» звернулось 10.04.2024 року, що підтверджується відміткою канцелярії суду про отримання вхідної кореспонденції. Враховуючи викладене, заявником не пропущено строк звернення до суду з заявою перегляд заочного рішення суду від 10.01.2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального або спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, в контексті даної статті наявність однієї з підстав, зазначених у частині ч. 1 статті 288 ЦПК України, не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суд вважає, що заява відповідача про перегляд заочного рішення не містить посилання на докази, які могли б мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має підстав для скасування заочного рішення. Слід зазначити, що справа перебувала на розгляді в Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області з 22.10.2020 року, про що було відомо відповідачу. Доказів не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин у встановлений законом строк, поважність причин неявки представника відповідача в судові засідання, а також доказів на підтвердження своїх аргументів, на які відповідач псилається в заяві про перегляд заочного рішення, суду не надано, отже у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 287, 284, 288 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ПрАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія» ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.01.2024 року у справі 398/3773/20 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПАТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя Я.М.Подоляк