У х в а л а

7 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 185/9811/21

провадження № 61-7133ск24

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився з касаційною скаргоюОСОБА_1 (далі - відповідачка), інтереси якої представляє адвокат Гусакова Оксана Борисівна (далі - адвокат),

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до відповідачки про поділ квартири й автомобіля як спільного майна подружжя,

за зустрічним позовом відповідачки до позивача про визнання права особистої приватної власності на квартиру та

в с т а н о в и в:

1. 10 травня 2024 року адвокат Монатко Денис Сергійович (далі - представник) в інтересах відповідачки подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про відмову в задоволенні первісного позову та про задоволення зустрічного.

2. 24 червня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення копії тієї ухвали. Відповідачка мала: зазначити про наявність або відсутність електронного кабінету у неї та її представника; вказати у касаційній скарзі дату отримання копії оскарженої постанови та за наявності доказів підтвердити цю дату; надати суду документ про сплату судового збору у визначеному розмірі, а також копію цього документа для позивача.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про звільнення відповідачки від сплати судового збору, оскільки її доводи та надані докази не визнав такими, що належно характеризують майновий стан. Запропонував відповідачці належно обґрунтувати відповідне клопотання, надавши довідку з Державної податкової служби України про суми виплачених доходів за 2023 рік, а також інші відомості, що характеризують саме майновий стан.

3. 15 липня 2024 року відповідачка подала заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій повідомила про відсутність у неї електронного кабінету та про зупинення адвокатської діяльності її представника.Дату отримання копії оскарженої постанови не вказала. Просила вважати цією датою дату прийняття постанови. До заяви додала копію касаційної скарги для суду та позивача, копію витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, клопотання про звільнення від сплати судового збору. Останнє мотивувала тим, що за 2023 рік не отримала доходу згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору від 9 липня 2024 року.

4. 26 серпня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою відмовив відповідачці у задоволенні клопотання про звільнення її від сплати судового збору та продовжив їй строк на усунення недоліків касаційної скарги.

5. 2 вересня 2024 року відповідачка знову подала до Верховного Суду клопотання про звільнення її від сплати судового збору (вх. № 29565/0/220-24 від 13 вересня 2024 року). У заяві зазначила, що у 2023 році доходів не мала, тому розмір судового збору перевищує 5 % від її річного доходу. На підтвердження надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 9 липня 2024 року, про відсутність у відповідачки доходу у 1 - 4 кварталах 2023 року.

Крім того, додала: (1) витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про те, що відповідачка є власницею квартири АДРЕСА_1 (далі - квартира); (2) лист Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС) територіального сервісного центру МВС № 1247 (ТСЦ МВС № 1247), згідно з яким на ім`я відповідачки зареєстрований автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «TUCSON» із державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 (далі - автомобіль), свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 .

6. 21 жовтня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою відмовив відповідачці у задоволенні клопотання про звільнення її від сплати судового збору та продовжив їй строк на усунення недоліків касаційної скарги.

7. 5 листопада 2024 року адвокат в інтересах відповідачки надіслала на офіційну електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду клопотання про звільнення від сплати судового збору (вх. № 35018/0/220-24 від 6 листопада 2024 року).

8. 6 грудня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою повернув без розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору (вх. № 35018/0/220-24 від 6 листопада 2024 року). Мотивував тим, що оскільки адвокат подала клопотання (вх. № 35018/0/220-24 від 6 листопада 2024 року) на офіційну електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, а не шляхом формування цього документа у системі «Електронний суд», те клопотання слід повернути без розгляду.

9. 13 грудня 2024 року адвокат в інтересах відповідачки знову подала до Верховного Суду клопотання про звільнення від сплати судового збору (вх. № 39424/0/220-24 від 17 грудня 2024 року). Мотивувала так:

- згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 9 липня 2024 рокуу відповідачки відсутній дохід за 2023 рік, з огляду на це розмір судового збору, який необхідно сплатити за подання касаційної скарги перевищує 5 % розміру річного доходу відповідачки;

- на утриманні відповідачки перебуває неповнолітня дитина. Батько останньої не сплачує аліменти на її утримання. Заборгованість зі сплати становить 259 397,11 грн;

- 18 липня 2024 року відповідачці провели хірургічне втручання: (1) артроскопію колінного суглоба, (2) медіальну меніскектомію, (3) шейвінг та вапоризацію ураженого хряща, (4) латеральне вивільнення надколінка, (5) шейвінг та вапоризацію медіопателярної складки. Внаслідок цієї операції відповідачка втратила можливість працювати у звичному для неї режимі.

До клопотання додала, зокрема:

- відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 9 липня 2024 року, про відсутність у відповідачки доходу у 1 - 4 кварталах 2023 року;

- виписку стаціонарного хворого від 21 липня 2024 року;

- розрахунки заборгованості зі сплати аліментів станом на 1 січня 2022 року та у період з 4 липня 2022 року до 29 липня 2024 року включно;

- постанову про відкриття виконавчого провадження № 69578885 від 8 серпня 2022 року щодо виконання виконавчого листа № 185/151/22 від 8 липня 2022 року;

- постанову про відкриття виконавчого провадження № 69578885 від 8 лютого 2021 року щодо виконання виконавчого листа № 2-2494 від 2 квітня 2008 року.

10. Верховний Суд вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, а касаційну скаргу повернути.

10.1. Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (частина п`ята статті 392 ЦПК України).

10.2. Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (частини перша, третя статті 136 ЦПК України).

10.3. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (стаття 8 Закону України «Про судовий збір»).

10.4. За змістом наведених приписів підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що саме її загальний майновий стан, а не певні джерела доходів перешкоджав або перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі.

10.5. Крім того, за змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору, як і зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення такої сплати особам, які не зазначені у статті 5 цього Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

10.6. У Законі України «Про судовий збір»немає чітко визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному випадку суд установлює можливість звільнити особу від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити чи розстрочити сплату на підставі поданих доказів саме щодо майнового стану такої особи. Оцінюючи останній, суд має встановити наявність у такої особи доходу (заробітної плати, стипендії, пенсії тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища тощо.

10.7. В останньому клопотанні про звільнення від сплати судового збору (вх. № 39424/0/220-24 від 17 грудня 2024 року) відповідачка стверджувала про відсутність у неї будь-якого доходу в Україні у 2023 році згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, а також зазначила, що на її утриманні перебуває неповнолітній син, аліменти на утримання якого батько тривалий час не сплачує; повідомила, що влітку 2024 року зазнала хірургічного втручання, яке перешкоджає їй працювати у звичному режимі.

10.8. Інформація з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, згідно з якою за 2023 рік у держави відсутні відомості про отримання відповідачкою доходу, не характеризує загальний майновий стан останньої. Зокрема не підтверджує відсутність у неї доходів, які у вказаному реєстрі не відображені (пенсії, інші виплати тощо).

10.9. Відповідачка надала інформацію про те, що є власницею квартири у м. Павлограді Дніпропетровської області й автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «TUCSON». За відсутності відомостей про протилежне суд вважає, що відповідачка несе витрати з утримання вказаного майна. Для цього повинна мати або доходи, або заощадження, про які суд не повідомила. Крім того, вона вказала, що на її утриманні перебуває неповнолітня дитина, аліменти на яку батько не сплачує ще з 2022 року. З цього зрозуміло, що відповідачка як матір також самостійно утримує дитину, для чого теж повинна мати доходи або заощадження. Тому відсутність у держави інформації про доходи відповідачки за 2023 рік не вказує на майновий стан останньої. Так само не підтверджує його інформація про хірургічне втручання, внаслідок якого відповідачка «втратила змогу працювати в звичному режимі». Опосередковано такі відомості можуть характеризувати деякі статті видатків відповідачки, а також те, що до хірургічного втручання вона мала змогу працювати та працювала згідно з певним режимом роботи, який був для неї звичним.

10.10. Верховний Суд в ухвалах від 24 червня, від 26 серпня та від 21 жовтня 2024 року, відмовляючи відповідачці у задоволенні її клопотань про звільнення від сплати судового збору, запропонував їй сплатити останній або належно обґрунтувати відповідне клопотання. Наведені у новому клопотанні (вх. № 39424/0/220-24 від 17 грудня 2024 року) доводи та надані на їх підтвердження докази не можна визнати такими, що належно характеризують майновий стан відповідачки. Тому не зумовлюють необхідність її звільнення від сплати судового збору. Стосовно зменшення його розміру, то впродовж достатньо тривалого часу після подання касаційної скарги відповідачка мала можливість сплатити визначений згідно з ухвалою суду судовий збір хоча би частково, але не сплатила, як і не продемонструвала готовність це зробити. Про відстрочення чи розстрочення його сплати, а також про продовження процесуального строку для такої сплати та подання відповідної квитанції не просила. Станом на час постановлення цієї ухвали у суду відсутні будь-які докази навіть часткового внесення суми судового збору. З огляду на викладене, а також беручи до уваги дані про майновий стан відповідачки, які вона надала суду, у задоволенні її клопотання слід відмовити в цілому.

11. Верховний Суд ураховує, що це вже четверта відмова відповідачці у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху відповідачка належно так і не виконала.

11.1. За змістом частини другої статті 393 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

11.2. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

11.3. Оскільки відповідачка не усунула недоліки касаційної скарги, останню слід визнати неподаною і повернути. Це не перешкоджає повторному зверненню до суду з касаційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

повернути ОСОБА_1 касаційну скаргу на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 1 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ квартири й автомобіля як спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима