Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/59/25
Єдиний унікальний №733/2616/24
Рішення

Іменем України

07 лютого 2025 року м.Ічня Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Вовченка А.В.,

при секретарі - Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває у шлюбі із відповідачем з 29 серпня 2015 року. У період спільного проживання у них народилась четверо дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Вона наразі не працює, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за найменшою дитиною. Відповідач здоровий та працездатний, отримує стабільний дохід, але не в повній мірі надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання чотирьох дітей в розмірі 8600, 00 грн. щомісячно.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06.12.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 8600 грн. щомісячно, оскільки він , як батько чотирьох дітей постійно здійснює матеріальне забезпечення по їх утриманню , несе витрати по утриманню будинку, в якому продовжують проживати дружина та діти. Дружина за період спільного проживання ніде не працювала, оскільки перебувала у декретних відпусках. Він не відмовляється сплачувати аліменти на дітей, однак не в твердій грошовій сумі , а у відсотках. Аліменти у твердій грошовій сумі присуджуються, якщо боржник не проживає в Україні, або приховує свої доходи, що унеможливлює встановлення їх розміру. У разі стягнення з нього аліментів у зазначеному у позовній заяві розмірі, він може залишитись взагалі без засобів для існування, оскільки має мінливий розмір заробітної плати. Окрім того у нього є проблеми зі здоров`ям.

У відповіді на відзив позивачка зазначила, що твердження відповідача про витрати на утримання будинку не мають відношення до забезпечення дітей, оскільки відсутні докази, що ці витрати стосуються безпесередньо їхніх потреб. Посилання відповідача на те, що сума аліментів у розмірі 8600 грн. є завищеною, є безпідставними. Запропонована нею сума аліментів відповідає потребам їхніх чотирьох дітей.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, а також згодна , щоб відповідач сплачував аліменти на дітей по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. У заяві, поданій через канцелярію суду просив стягувати з нього аліменти по 50% щомісячно.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обґрунтованого дослідження доказів, вважає наступне.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2015 року (а.с.7).

ОСОБА_1 та ОСОБА_7 вказані батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.8-11).

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов`язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина.

За правилами статті 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,

батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Позивач в позовній заяві зазначила, що батько належної участі у виховані дітей не приймає. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи, що відповідачем не спростовано те, що його витрати перевищують його заробітки, а також не спростовані дані неможливості сплати аліментів на дітей, тому суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, проти чого не заперечує позивачка.

Оскільки позивачку при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 141, 258, 259, 274, 280-282, 430 ЦПК України, ст.ст.3, 84, 181, 182, 184, 191 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП- НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 по частині з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 02 грудня 2024 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.)

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_7 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлений 07 лютого 2025 року.

Суддя А. В. Вовченко