Номер провадження: 22-ц/813/78/25
Справа № 947/32/20
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Губарові Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2020 року в цивільній справі за позовною заявою АТ «Кредобанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2020 року представник позивача АТ «Кредобанк» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором за № 1403/2016 від 02 березня 2016 року у розмірі 511486 грн. 40 коп., посилаючись на невиконання відповідачами договірних умов (а.с 1-38).

07 липня 2020 року рішенням Київського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Салтан Л.В.) позовну заяву АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь АТ «Кредобанк», код за , заборгованість за кредитним договором за № 1403/2016 від 02 березня 2016 року у розмірі 511486 (п`ятсот одинадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) грн. 40 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АТ «Кредобанк», код за , судовий збір у розмірі 3836 (три тисячі вісімсот тридцять шість) грн. 15 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь АТ «Кредобанк», код за , судовий збір у розмірі 3836 (три тисячі вісімсот тридцять шість) грн. 15 коп. (а.с 98-100).

07 серпня 2020 року канцелярією Київського районного суду м. Одеси зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення від 07 липня 2020 року. На думку апелянта, вказане рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуального права. Апелянт пояснює, що в процесуальному законодавстві передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Апелянт пояснює, що в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового повідомлення, видавником «Укрпошта» та вимога про усунення порушень основного зобов`язання, іпотечний договір ТОВ «Кей-Колект», однак суд не наводить мотивів відхилення даних доказів. Крім того, пояснює, що завчасно не був повідомлений судом про розгляд справи, тому його право на захист було порушено. Апелянт просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Протокольною ухвалою від 02.03.2023 до участі в справі був залучений правонаступник позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (т. 2, а.с. 39-40).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 9, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 30.01.2025 подала клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. Апеляційний суд відхилив вказане клопотання, оскільки справа тривалий час перебуває в провадженні суду, сторони були забезпечені можливістю належним чином реалізувати свої процесуальні права, брали участь в судових засіданнях, подавали заяви, клопотання, пояснення тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Банк виконав свої зобов`язання щодо надання позичальникові кредитних коштів, однак ОСОБА_1 свої зобов`язання з повернення кредиту в обумовлені кредитним договором строки не виконав, внаслідок чого, станом на 03 грудня 2019 року утворилась заборгованість в розмірі 511486,40 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 336952,55 грн; заборгованості за відсотками 117435,68 грн; понесені банком судові витрати 2000 грн; пені 55098,17 грн.

В матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів, що підтверджується меморіальними ордерами.

Право звернення з досудовою вимогою є правом позивача, а не обов`язком, тому відповідач безпідставно вважає, що вона повинна була отримати повідомлення позивача щодо наявності заборгованості.

Щодо процесуальних порушень

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 8 цієї статті, в редакції на момент розгляду справи судом першої інстанції, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідь на запит суду Відділ адресної довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області повідомив зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 44).

Судом на вказану адресу направлялась судова кореспонденція, однак поверталась в зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання (т. 1, а.с. 83-84,88-89).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 461/10610/13-ц дійшла висновку, що «відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом, днем вручення судової повістки є: 1) день вручення її під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про її доставлення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» не є доказом належного інформування позичальника про час і місце розгляду справи.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо належного сповіщення відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи судом першої інстанції та апелянт ОСОБА_1 обґрунтовує свою апеляційну скаргу вказаними обставинами, апеляційний суд скасовує оскаржуване рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2020 року.

Фактичні обставини справи

02 березня 2016 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1403/2016, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 436758 грн строком до 01 березня 2023 року (т. 1, а.с. 17-18).

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором сторони 03.03.2016 уклали нотаріально посвідчений Договір застави транспортного засобу марки HONDA CIVIC 2014 року випуску, днз НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 вартістю 560 000 грн (т. 1, а.с. 19-20).

Крім того, 02 березня 2016 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 1403/2016/2, за яким поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за невиконання боржником ОСОБА_1 по кредитному договору № 1403/2016 своїх зобов`язань (т. 1, а.с. 21).

Відповідно до меморіального ордеру № 9927059 від 03.03.2016 АТ «Кредобанк» перерахували ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 420 000 грн, а також відповідно до меморіального ордеру № 9927235 від 03.03.2016 АТ «Кредобанк» перерахували ОСОБА_1 кредитні кошти з подальшим їх скеруванням на оплату страхових внесків згідно договорів страхування в сумі 16 758 грн (т. 1, а.с. 8,9).

Відповідно до розрахунку заборгованості позичальник впродовж періоду часу з 30.04.2016 по 30.08.2018 здійснював погашення заборгованості (т. 1, а.с. 5-6).

Позивач, звертаючись до суду з відповідним позовом надав постанову приватного виконавця Велькова О.В. про відкриття виконавчого провадження від 10.12.2019, ВП № 60848924, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса ЛМНО Черник Н.С. № 506 від 28.02.2019 (т. 2, а.с. 150) про звернення стягнення на транспортний засіб HONDA CIVIC, 2014 року випуску, днз НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 1403/2016 від 02.03.2016 та за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного транспортного засобу задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» станом на 25.02.2019 за період з 01.07.2018 по 25.02.2019 у розмірі 404 953,10 грн (т. 1, а.с. 28).

10.12.2019 приватний виконавець наклав арешт на вище вказаний транспортний засіб (т. 1, а.с. 29). Також, 10.12.2019 приватний виконавець виніс постанову про розшук майна боржника, а саме зазначеного авто (т. 1, а.с. 30).

В процесі розгляду справи ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.03.2023 були витребувані в приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул Вадима Андрійовича належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження за № 60848924, відкритого 10.12.2019 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 506 від 28.02.2019 щодо боржника ОСОБА_1 .

Так, відповідно до Протоколу проведення електронних торгів № 508504 транспортний засіб HONDA CIVIC, 2014 року випуску, днз НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 був реалізований ОСОБА_4 27.10.2020 за 260 870 грн (т. 1, а.с. 197).

Приватний виконавець Вельков О.В. 04.11.2020 склав Акт про проведені електронні торги, відповідно до якого транспортний засіб HONDA CIVIC, 2014 року випуску, днз НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , який належав боржнику ОСОБА_1 був реалізований на електронних торгах. Кошти перераховані переможцем торгів ОСОБА_4 : 13 043,50 грн на р/р ДП «СЕТАМ» як гарантійний внесок та 247 826,50 грн на рахунок приватного виконавця (т. 2, а.с. 223).

Відповідно до Розпорядження № 60848924 від 13.11.2020 приватний виконавець перерахував на користь АТ «Кредобанк» 222 325 грн на виконання виконавчого напису № 506 від 28.02.2019 (т. 2, а.с. 214).

В подальшому, 14.07.2021 вище зазначений транспортний засіб був перереєстрований за власником ОСОБА_5 , що підтверджується інформацією, наданою Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Одеській області 25.06.2024 (т. 2, а.с. 231).

Крім того, протокольною ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.03.2023 до участі в справі був залучений правонаступник позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Так, відповідно до договору факторингу № 2 від 21.12.2021 АТ «Кредобанк» передали ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору № 1403/2016 від 02.03.2016 в сумі 140 863,18 грн (т. 1, а.с. 216-228, 231).

Нормативно-правове регулювання та оцінка апеляційного суду

Стаття 526 ЦК України передбачає загальні умови виконання зобов`язання. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, за обставинами даної справи кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав позичальнику кредитні кошти. Разом з тим, останній не сплатив в повному обсязі кредитні кошти, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 511 486,40 грн.

Як було вище встановлено, кредитор використав право на досудове врегулювання спору та нотаріусом був виданий виконавчий напис № 506 від 28.02.2019 про звернення стягнення на транспортний засіб HONDA CIVIC, 2014 року випуску, днз НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 1403/2016 від 02.03.2016.

За результатами електронних торгів вказане авто було реалізоване за 260 870 грн. Приватний виконавець перерахував банку в якості погашення заборгованості грошові кошти в сумі 222 325 грн.

Тобто, оскільки вимоги банку були частково задоволені, то за вирахуванням суми коштів, які були отримані за відчуження транспортного засобу, залишок кредитної заборгованості позичальника складав 289 161,40 грн.

Разом з тим, як було вище зазначено, на підставі договору факторингу № 2 від 21.12.2021 АТ «Кредобанк» передали ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору № 1403/2016 від 02.03.2016 в сумі 140 863,18 грн. Ухвалою від 02.03.2023 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» були залучені до участі в справі.

Отже, оскільки правонаступник отримав право вимоги до позичальника лише в сумі 140 863,18 грн, апеляційний суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з позичальника та його поручителя заборгованість в зазначеному розмірі.

Щодо інших доводів апеляційної скарги. Позичальник отримав кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером в матеріалах справи та здійснював погашення заборгованості впродовж періоду часу відповідно до розрахунку, що не заперечувалось сторонами. Тому апеляційний суд відхиляє відповідні доводи апелянта. Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги щодо неналежного сповіщення знайшли своє підтвердження апеляційний суд на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України скасовує оскаржуване рішення та, з врахуванням вище встановлених обставин справи, ухвалює нове рішення по суті заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» () заборгованість за кредитним договором за № 1403/2016 від 02 березня 2016 року у розмірі 140 863,18 грн.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік