Справа № 525/1095/24
Провадження № 2/525/47/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2025 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судових засідань Хоменка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», представник позивача Столітній Михайло Миколайович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

29.08.2024 на адресу суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що 03.08.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №5819920 про надання споживчого кредиту. За його умовами сума кредиту складає 14400 грн., строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 14400 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку. Відповідач у встановлений термін свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав.

25.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №25.09/23-Ф, за умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором.

Станом на дату звернення заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не погашена і складає: 14400 грн. тіло кредиту; 25790,40 грн. нараховані проценти; 17193,60 грн. нараховані проценти позивачем за 60 календарних днів.

На підставі вищевикладеного позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість на загальну суму 57384 грн., суму сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

05.09.2024 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 11.10.2024 (а.с. 92). У подальшому, розгляд справи неодноразово відкладався, з поважних причин.

Ухвалою суду від 11.11.2024 було витребувано додаткові докази по справі (а.с. 110). 16.12.2024 на адресу суду надійшли витребувані докази (а.с. 121).

Сторони у судове засідання 24.01.2025 повторно не з`явилися. Судом 24.01.2025 постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення.

Враховуючи, що усі учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, суд розглядає справу з урахуванням положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що 03.08.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір №5819920 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Кредит надається у сумі 14400 гривень, строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, стандартна процентна ставка 1,99% в день, знижена процентна ставка 1,89% в день. Знижена процентна ставка застосовується згідно з пунктом 1.5, 2 Договору. (а.с. 10-15). Вказана інформація підтверджується також Паспортом споживчого кредиту (а.с. 16-17).

Товариство виконало свої зобов`язання за договором та надало ОСОБА_1 кредит в сумі 14400 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача (а.с. 54 на звороті - 55, 121).

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість.

25.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу №25.09/23-Ф, за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (п. 1.1)

Згідно п. 1.2 договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (а.с. 39-43).

Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №25.06/23-Ф від 25.09.2023, Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників (а.с. 47).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023, до ТОВ «ФК «Фінтраст України» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №5819920 у сумі 40190,40 грн., з яких: 14400 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 25790,40 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 49).

Згідно копії рішення №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (а.с. 134).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційних телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості, суд виходить з наступного.

Із наданих позивачем та досліджених судом документів установлено, що відповідачу на підставі укладеного кредитного договору №5819920 були надані кошти в розмірі 14400 гривень, які відповідач у строки встановлені умовами договору не повернув, тому вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання щодо стягнення відсотків, суд виходить із відсоткової ставки передбаченої умовами кредитного договору та строком користування кредитними коштами.

Так, умовами кредитного договору №5819920 від 03.08.2022 передбачено строк користування кредитними коштами 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% за добу (стандартна процентна ставка згідно п. 1.5.1.Договору).

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Авентус Україна», у строк користування кредитними коштами, з 03.08.2022 по 24.09.2023 ( період користування грошовими коштами, згідно умов Договору) відповідачу були нараховані відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 25790,40 грн. Саме така заборгованість була передана позивачу відповідно до укладеного договору факторингу.

Підстави для здійснення позивачем перерахунку нарахованих відсотків у період установленого договором строку користування кредитними коштами відсутні, а тому у цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку. Таким чином нарахування відсотків після спливу строку користування кредитними коштами є безпідставним. У таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування. Зазначена вище правова позиція суду підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року по справі №916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі №536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі №522/1528/15-ц.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості підлягають до часткового задоволення на загальну суму 40190,40 гривень, а саме: 14400 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 25790,40 грн. сума заборгованості за процентами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернені до суду ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (до зміни назви ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») було сплачено 2422 грн. 20 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №1794 від 08.08.2024 (а.с. 1).

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, розмір заявлених вимог 57384 грн. (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 40190,40 грн. (70%), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 1695 грн. 68 коп. (2422,20 х 70 % = 1695,68 грн.).

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 10000 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Відповідно до матеріалів справи, між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» ( після зміни назви ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») та адвокатом Столітнім М.М. 17.07.2024 був укладений Договір №17/07-2024 про надання правової (правничої) допомоги. До позову додано копію акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №17/07-2024 від 17.07.2024, який складено 06.08.2024. Також до матеріалів справи долучено копію рахунку на оплату по замовленню №3912/06/08 від 06.08.2024.

Оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, врахувавши складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг), суд приходить до висновку, що розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн. ( розмір підтверджений матеріалами справи) не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і вони не співмірні з виконаною роботою.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №17/07-2024 від 17.07.2024 адвокатом Столітнім М.М. були надані позивачу наступні правові послуги:

- зустріч адвоката та клієнта, для надання первинної консультації та аналізу наданих документів 1 година на суму 1000 грн.;

- аналіз практики та правових позицій Верховного суду у даних правовідносинах, ознайомлення та аналіз норм чинного законодавства, необхідного для застосування при підготовці позовної заяви 1 година на суму 1000 грн.;

- оформлення додатків до позовної заяви, підготовка та направлення адвокатського запиту 3 годин на суму 3000 грн.;

- підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №5819920 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , подання позовної заяви до Великобагачанського районного суду Полтавської області, підготовка та подання до суду клопотання про витребування доказів 4 години на суму 4000 грн.;

- підготовка адвоката до судових засідань, участь в судових засіданнях за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором №5819920 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 1 година на суму 1000 грн.

Суд враховує, що дана справа є типовою, по даній категорії справ мається стала судова практика. Із матеріалів справи об`єктивно встановлено, що представник позивача участі у судових засіданнях не приймав, тому витрати на підготовку адвоката до судових засідань та його участь в судових засіданнях не підлягають відшкодуванню. Оформлення додатків до позовної заяви, підготовка та направлення адвокатського запиту протягом 3 годин та підготовка позовної заяви протягом 4 годин не відповідають складності справи, яка є малозначною, предмету спору, розміру заявлених позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципу диспозитивності, того, що позов підлягає до часткового задоволення, суд приходить до переконання, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині у задоволенні заявлених вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 62, 81, 82, 89, 141, 247, 258, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість у розмірі 40190 ( сорок тисяч сто дев`яносто) гривень 40 копійок, з яких: 14400 ( чотирнадцять тисяч чотириста) гривень - сума кредиту; 25790 ( двадцять п`ять тисяч сімсот дев`яносто) гривень 40 копійок - заборгованість по відсотках.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1695 ( одна тисяча шістсот дев`яносто п`ять) гривень 68 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 ( три тисячі) гривень.

У іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку: апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», , юридична адреса: вул. Загородня, 15, офіс 118/2, м. Київ, 03150;

представники позивача: Столітній Михайло Миколайович, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 29.01.2025.

Суддя Я.В. Прасол