Справа № 544/1532/24
пров. № 2/544/122/2025
Номер рядка звіту 38
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 січня 2025 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області
у складі головуючої судді Сайко О.О.,
за участі секретаря Костенко Т.В.,
представника позивача адвоката Єльчанінової І.О.,
розглянувши у судовому засіданні у залі суду на вул. Соборна, 41 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду у липні 2024 року з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 червня 2024 року в місті Київ ОСОБА_2 отримав в строкову позику від ОСОБА_1 (грошові кошти в сумі 6 000 (шість тисяч доларів США 00 центів США), про що було складено боргову розписку. Відповідно до даної боргової розписки, відповідач зобов`язується повернути позивачу кошти у строк до 15 липня 2024 року. Станом на день звернення до суду з даною позовною заявою відповідач, взяті зобов`язання за розпискою від 30 червня 2024 року щодо повернення ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 6000,00 (шість тисяч доларів США), не виконані. 3 огляду на невиконання відповідачем зобов`язань щодо повернення грошових коштів в строк до 15.07.2024, ОСОБА_1 змушений звернутися до суду з метою захисту свого порушеного права. Кошти, які передавалися за вказаною борговою розпискою - долар США. Еквіваленту визначеного в борговій розписці, ані до гривні, ані до будь-якої іншої ї валюти не вказано. Таким чином, з відповідача на користь позивача має бути стягнено 6000,00 (шість тисяч доларів США 00 центів США).
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати. Проти заочного розгляду не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. Відповідачу надано строк для подачі відзиву, однак останній своїм правом не скористався, відзиву до суду не надіслав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.
21.01.2025 згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 30 червня 2024 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 у борг грошові кошти в розмірі 6000 доларів США, на підтвердження чого надав позивачу власноручно складену розписку, згідно якої кошти зобов`язувався повернути до 15.07.2024 (а.с.3 на звороті), оригінал якої був оглянутий судом у судовому засіданні та яка знаходиться у позивача.
Відповідно до ст.ст. 1046 - 1050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова розписка, складена власноручно відповідачем ОСОБА_2 , відповідно до положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України є письмовою формою договору позики, яка підтверджує факт укладення такого договору і передачі грошових коштів відповідачу.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 у встановлений договором (розпискою) строк отримані у борг у ОСОБА_1 кошти не повернув, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у іноземній валюті, суд вважає їх законними та обґрунтованими.
Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України; у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.
Тому як укладення, так і виконання окремих договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.
Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у справі № 464/3790/16-ц у своїй постанові від 16 січня 2019 року.
Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, відповідач у строк, що встановлений договором позики від 30.06.2024 року, борг не повернув, то суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання від відповідача за договором позики від 30.06.2024 року суми боргу у розмірі 6000 доларів США, а тому позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі.
Також з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню 1972,71 грн понесених позивачем судових витрат.
Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Для цілей розподілу таких судових витрат між сторонами за результатами розгляду справи суд враховує, що: 1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При визначенні суми відшкодування понесених стороною судових витрат на правничу допомогу адвоката суд має виходити також з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, Баришевський проти України, Меріт проти України та ін.). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати,які мають розумний розмір.
Враховуючи викладене, критерії реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру відповідно до обставин цієї справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі, оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження цих витрат згідно договору про надання правової допомоги.
Керуючись ст.13, 141, 258,259,263-265 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий органом 5335) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий органом 8025, проживає в АДРЕСА_1 ) борг за договором позики від 30 червня 2024 року в сумі 6000 (шість тисяч) доларів 00 центів США.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий органом 5335) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 , виданий органом 8025, проживає в АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1972 (одна тисяча дев?ятсот сімдесят дві) грн. 71 коп.
В іншій частині вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 28.01.2025.
Суддя О.О.Сайко