Справа № 473/623/25
УХВАЛА

іменем України

"04" лютого 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Лузан Л.В., розглянувши заяву керівника Вознесенської окружної прокуратури про забезпечення його позову в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватне сільськогосподарське підприємство «Новогригорівське», про конфіскацію частки земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ

в січні 2025 року керівник Вознесенської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1 про конфіскацію частки земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачка ОСОБА_1 є власницею 1/3 частки земельної ділянки площею 5,134 га, кадастровий номер :01:000:0004, яка розташована в межах території Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, будучи іноземною громадянкою, відповідачка упродовж року після набуття права власності на зазначену земельну ділянку сільськогосподарського призначення добровільно не відчужила її, в зв`язку з чим наявні підстави для її конфіскації.

Одночасно з позовом керівником Вознесенської окружної прокуратури було подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на 1/3 частку земельної ділянки площею 5,134 га, кадастровий номер :01:000:0004, яка розташована в межах території Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- встановлення заборони суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо 1/3 частки земельної ділянки площею 5,134 га, кадастровий номер :01:000:0004, яка розташована в межах території Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Заява про забезпечення позову обґрунтована можливістю розпорядження відповідачкою вказаною вище часткою земельної ділянки, що значно утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»(далі Постанова) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, окрема,накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання,забороною вчиняти певні дії (п.п.1,2,4ч. 1ст. 150 ЦПК України).

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 Постанови суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є 1/3 частка земельної ділянки площею 5,134 га, кадастровий номер :01:000:0004, яка розташована в межах території Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Тому, враховуючи наявність між сторонами спору та характер вказаного спору, заявником доведено, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду (в разі задоволення позовних вимог).

Разом з тим, необхідно звернути увагу на таке, що позбутися нерухомого майна фізично фактично не можливо, зникнути воно також не може. При цьому фізично опис нерухомого майна провести не можна, ним можна лише заборонити користуватися (опечатати приміщення чи загородити земельну ділянку). Водночас, враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним.

У зв`язку з наведеним, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, проте, на думку суду, адекватним, достатнім та ефективним для досягнення мети забезпечення позовних вимог буде встановлення заборони суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно України вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаної частки земельної ділянки.

Керуючись ст.ст.149-153,258, 261 ЦПК України, суд

постановив

заяву керівника Вознесенської окружної прокуратури про забезпечення його позову в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватне сільськогосподарське підприємство «Новогригорівське», про конфіскацію частки земельної ділянки, задовольнити частково.

Заборонити суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно України (державним реєстраторам) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо 1/3 частки земельної ділянки площею 5,134 га, кадастровий номер :01:000:0004, яка розташована в межах території Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (власник: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Л.В.Лузан