Справа №613/1019/24 Провадження № 2-о/613/3/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шалімова Д.В.,

за участю секретаря Герасимюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу №613/1019/24 пров. №2-о/613/3/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Богодухівська міська рада Харківської області, Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення ,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить: встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше п`яти років, з лютого 1995 року по 9 червня 2022 року.

Свої вимоги мотивує тим, що її співмешканець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Губарівка, Богодухівського району Харківської області. ОСОБА_2 , на день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Крім спадкодавця, за даною адресою зареєстрована та проживає заявник. Після смерті ОСОБА_2 , залишилось спадкове майно: 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 , дана частина належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, інша 1/2 частини цієї квартири належить заявниці. Після смерті ОСОБА_2 , заявник звернулась до Богодухівські ДНК з заявою про прийняття спадщини, але так як вона не пов`язана з померлим родинними відносинами їй було відмовлено у видачі свідоцтва та роз`яснено про потребу встановити факт проживання однією сім`єю з померлим, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, для віднесення її до 4 черги спадкоємців за законом. Спадкоємці 1,2 та 3 черги після смерті ОСОБА_2 відсутні. Заявниця із померлим почали проживати однією сім`єю з лютого 1995 року. На той час, коли вони почали проживати разом, заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, проте разом вони не проживали, питання розірвання з ним шлюбу та реєстрацію шлюбу з ОСОБА_2 , на той час не виникало. Вони з ОСОБА_2 мали почуття любові один до одного, мали спільний бюджет, спільно утримували домоволодіння, вели господарство, за спільні кошти сплачували комунальні послуги . Останні роки ОСОБА_2 постійно хворів, заявниця , вважаючи його своїм чоловіком, здійснювала за ним постійний догляд, допомагала у побуті, купувала ліки та здійснила поховання після його смерті. Встановлення даного факту потрібно заявниці для реалізації права на оформлення спадкового майна.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 19 червня 2024 року відкрито провадження у дані справі та справу призначено до розгляду.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 08 січня 2025 року, визнано обов`язковою явку в судове засідання заявниці, для з`ясування позиції по справі.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, при цьому пояснила, що вона познайомилась з ОСОБА_2 у 1992 році, коли вони лежали в лікарні. На той час їй не було де проживати, оскільки з батьками вона не спілкувалась, а іншого житла у неї не було. ОСОБА_2 , так як він проживав один у нього не було родини, запропонував жити в його однокімнатній квартирі, допомагати йому по господарству, прибирати, прати, готувати їжу. У 1995 році, коли була приватизація квартири, її також вписали у Свідоцтво про право власності на житло і ОСОБА_2 зареєстрував її в цій квартирі. У даній квартирі вона прожила 34 роки. Зазначила, що з ОСОБА_2 вони проживали як брат та сестра, вона за ним доглядала, бо він часто хворів, у нього було онкологічне захворювання, йому зробили операцію, після якої він прожив декілька тижнів, та вдома помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Саме вона здійснила його поховання, встановила в подальшому пам`яник. Крім того, пояснила, що у 1971 році вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , з яким прожила менше року і він її залишив з маленькою дитиною. Оскільки вона більше не збиралась заміж, тому і не розривала шлюб. ЇЇ шлюб було розірвано 22 жовтня 2024 року, після смерті ОСОБА_2 . З даною заявою звернулась до суду, оскільки хоче оформити спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Представник Богодухівської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника , проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечив.

Представник Богодухівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника , при ухваленні рішення покладався на розсуд суду.

Суд заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), актовий запис №567, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії довідки Губарівського старостинського округу №202 від 30 травня 2024 року, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю. На день його смерті та протягом шести місяців з дня смерті за даною адресою зареєстрована ОСОБА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 01 лютого 1995 року, виданого Органом приватизації Богодухівського райагрохіму, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та членам його сім`ї ОСОБА_1 .

Відповідно до копії довідки КП « Богодухівське БТІ» №664 від 27 грудня 2023 року, станом на 31 грудня 2012 року власниками квартири АДРЕСА_2 , на праві приватної спільної сумісної власності є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.

В Богодухівській державній нотаріальній конторі Харківської області 23 вересня 2022 року було заведено спадкову справу №359/2022 після смерті ОСОБА_2 .

Також, Богодухівською державною нотаріальної конторою Харківської області, на звернення ОСОБА_1 з питання видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , було роз`яснено, що при наявності встановленого судом факту проживання ОСОБА_2 з заявницею однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, можливо буде віднести її до 4 черги спадкоємців за законом та одержати свідоцтво про право на спадщину на майно померлого, якщо до нотконтори з заявами на прийняття спадщини не звернуться спадкоємці 1,2 та 3 черги.

Відповідно до копії Погосподарської книги Губарівської сільської ради за 1991-1995 роки та Погосподарської книги за 2001 -2005 роки Губарівської сільської ради, в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 значаться: ОСОБА_2 - голова, ОСОБА_1 - співмешканка.

Заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2024 року, було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 28 вересня 1971 року Кіровським РАГС м. Донецька, запис №378.

Оцінюючи письмові пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які вказують , що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 з 2002 року за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає, що дані свідки підтверджують, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали разом, як чоловік та дружина.

Заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , не менше п`яти років з лютого 1995 року по 19 червня 2022 року. Проте, згідно змісту заяви, мова йде про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 , що з ОСОБА_2 проживали, як брат та сестра, оскільки в поданій до суду заяві зазначено зворотнє: «Вони з ОСОБА_2 мали почуття любові один до одного, мали спільний бюджет, спільно утримували домоволодіння, вели господарство, за спільні кошти сплачували комунальні послуги. Останні роки ОСОБА_2 постійно хворів, і вважаючи його своїм чоловіком, здійснювала за ним постійний догляд, допомагала у побуті, купувала ліки та здійснила поховання після його смерті».

Проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як чоловіка та дружини підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 01 лютого 1995 року, згідно якого квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та членам його сім`ї: ОСОБА_1 та Погосподарськими книгами Губарівської сільської ради за 1991-1995 роки та за 2001 -2005 роки, де в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 значаться: ОСОБА_2 - голова, ОСОБА_1 - співмешканка.

Відповідно до ч. 2,4 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до статті 74 ЦК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Виходячи з наведеного, право на встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу виникає лише після припинення попереднього шлюбу. Тобто, право на встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у випадку , якщо один з них перебував у зареєстрованому шлюбі, не можливе, оскільки це суперечить вимогам ст.. 25 СК України та порушує презумпцію одношлюбності .

Аналіз указаних норм дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень цієї статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту не перебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Дане узгоджується з постановою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі 759/4596/18.

Заявницею не заперечується і знаходить своє підтвердження матеріалами справи , що з 28 вересня 1971 року і по день смерті ОСОБА_2 , вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком ОСОБА_3 , який було розірвано вже після смерті ОСОБА_2 .

Шлюб, як це встановлено ст. 37 СК України, є правозгідним, крім випадків, встановлених частинами першою - третьою статті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду.

За наведених обставин та вимог закону, суд приходить до висновку, що встановлення даного факту, не породжує юридичних наслідків, оскільки в противному буде порушено принцип одношлюбності, тобто це бути суперечити моральним засадам суспільства.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись ст.ст. 3, 21, 25, 36 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 264-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Богодухівська міська рада Харківської області, Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 11 лютого 2025 року.

СУДДЯ