Провадження №2/521/309/25
29 січня 2025 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Одеського квартирно-експлуатаційного управління до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Військової частини НОМЕР_1 про усунення перешкод у користуванні приміщенням,
18 грудня 2023 року до Малиновського районного суду міста Одеси звернулось Одеське квартирно-експлуатаційне управління з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило усунути перешкоди Одеському квартирно-експлуатаційному управлінню у праві користування житловим приміщенням № 26 в будівлі казарми № 97 військового містечка № НОМЕР_2 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення з нього ОСОБА_1 .
Позов обґрунтований такими обставинами. Згідно із Наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 № 448 «Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України», Положення про Одеське квартирно-експлуатаційне управління від 26.05.2023 № 195 Одеське КЕУ є державною установою, призначеною для квартирно-експлуатаційного (інженерно-інфраструктурного) забезпечення діяльності військових формувань Збройних Сил України. Одеське КЕУ веде облік казармено - житлового фонду, в порядку, визначеному Статутом гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, наказу Міністерства оборони України від 03.07.2013 № 448 «Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України» та Положенням про Одеське КЕУ, а також здійснює контроль за використанням жилого фонду Міністерства оборони України в порядку ст. 29, 30 Житлового кодексу України.
За адресою: АДРЕСА_1 розташовані будівлі військового містечка № НОМЕР_2 , які є військовим майном, балансоутримувачем якого є Одеське КЕУ та які знаходяться у відповідальній експлуатації військової частини НОМЕР_1 . Виходячи з цього, будівля № НОМЕР_3 військового містечка № НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться на балансі Одеського КЕУ.
В ході проведення перевірки житлових умов житловою комісією військової частини НОМЕР_1 , у відповідальній експлуатації якої знаходиться будівля № НОМЕР_3 військового містечка № НОМЕР_2 було встановлено, що у переобладнаному приміщенні № НОМЕР_4 , що являє собою кімнату у тимчасовому гуртожитку (казармі) № НОМЕР_5 загальною площею 30 кв. м. без достатніх на те правових підстав проживає колишній військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , яка у 2007 році звільнена з лав ЗСУ у відставку за пунктом 85 підпунктом «Б» (за віком).
Відповідач отримала від Міністерства оборони України службову двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 , ордер № 3541 від 20.06.1997 р. (згідно довідки Криворізького КЕУ). Таким чином відповідач має службову квартиру, але безпідставно займає кімнату у казармі ВЧ НОМЕР_1 згідно обліку Одеського КЕУ та довідки про будівлю № 97, що обліковується «Казарма, клуб», у час воєнного стану.
Відповідач не являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , тому не має будь - якого відношення до військової частини, а відповідно і права на проживання у військовому містечку. Документи, які б підтверджували законність проживання відповідача у будівлі № НОМЕР_3 військового містечка № НОМЕР_2 у Одеського КЕУ, як балансоутримувача та військової частини НОМЕР_1 , відсутні. Перебування відповідача в окремому приміщені будівлі АДРЕСА_3 , перешкоджає здійсненню права володіння та користування Одеського КЕУ та унеможливлюють здійснення Міністерством оборони України свого права щодо розпорядження зазначеним майном, що призводить до порушення прав Одеського КЕУ та Міністерства оборони України.
У відкритому судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.
Представник третьої особи на стороні позивача Військової частини НОМЕР_1 у відкритому судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідач у відкрите судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, про причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність та відзив не подавала.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи наступні фактичні обставини.
Згідно статей 3, 4 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" майно, з моменту надходження до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною, набуває статус військового майна та обліковується у органах квартирно - експлуатаційної служби Збройних Сил України.
Згідно Положення про Одеське квартирно-експлуатаційне управління від 26.05.2023 № 195 Одеське КЕУ є державною установою, призначеною для квартирно-експлуатаційного (інженерно-інфраструктурного) забезпечення діяльності військових формувань Збройних Сил України.
Одеське КЕУ веде облік казармено - житлового фонду, в порядку, визначеному Статутом гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, наказу Міністерства оборони України від 03.07.2013 № 448 «Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України» та Положенням про Одеське КЕУ, а також здійснює контроль за використанням жилого фонду Міністерства оборони України в порядку ст. 29, 30 Житлового кодексу України.
Із довідки № 3245 від 12.12.2023 року вбачається, що будівля № 97 «Казарма, клуб», загальною площею 2404 кв. м. військового містечка № НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться на оперативному обліку Одеського КЕУ та передана військовій частині НОМЕР_1 для утримання та експлуатації (а. с. 32).
В ході проведення перевірки житлових умов житловою комісією військової частини НОМЕР_1 , у відповідальній експлуатації якої знаходиться будівля № НОМЕР_3 військового містечка № НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 займає кімнату № НОМЕР_4 загальною площею 30 кв. м. (а. с. 31)
Із витягу з наказу № 251 від 27.11.2007 року командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) вбачається, що сержанта ОСОБА_1 , відповідно до Положення про проходження військової служби солдатами, сержантами та старшинами Збройних сил України звільнено з військової служби у відставку за пунктом 85, підпунктом «Б» - (за віком) (а. с. 28).
Із довідки Криворізької квартирно-експлуатаційної частини району № 432 від 11.06.2008 року вбачається, що відповідач отримала, як член родини військовослужбовця, від Міністерства оборони України службову двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_2 ордер № 3541 від 20.06.1997 р. (а. с. 33, -35).
У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 разом із чоловіком, який помер в 2019 році, отримала службову квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та не здали її до КЕЧ м. Кривий Ріг, не є військовослужбовцем частини НОМЕР_1 , комісія військової частини НОМЕР_1 прийшла до висновку щодо виселення ОСОБА_1 з кімнати № НОМЕР_4 будівлі № НОМЕР_3 військового містечка № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про перевірку житлових умов № 437 від 03.11.2023 року (а. с. 31).
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із ч. 4 статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.
Згідно із Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці строкової військової служби та військовослужбовці, призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період, розміщуються в казармах (на кораблях).
Як вбачається із матеріалів справи, під час проходження служби у м. Кривий Ріг ОСОБА_1 була забезпечена службовим житлом на сім`ю на підставі ордеру № 3541 від 20.06.1997 року. Відомостей щодо звільнення відповідачем вказаного житлового приміщення матеріали справи не містять.
Відповідно до наказу Міністерства Оборони України від 31.07.2018 № 380 "Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями" військовослужбовці та члени їх сімей, крім осіб, які звільнені з військової служби в запас або відставку та члени їх сімей, за відсутності за місцем проходження служби житла для постійного проживання, забезпечуються службовими жилими приміщеннями.
Відповідно до пункту 23 розділу IV наказу Міністерства Оборони України від 31.07.2018 № 380 військовослужбовці та члени їх сімей зобов?язані вивільнити займане ними службове житлове приміщення або службову жилу площу у двотижневий строк з дня виключення із списків особового складу військової частини, крім випадків:
звільнення з військової служби у запас або відставку із залишенням на обліку для поліпшення житлових умов за рахунок фондів Міноборони; направлення військовослужбовця на лікування (реабілітацію) внаслідок поранень (контузії) або через хворобу; відрядження до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі; у разі направлення військовослужбовця у складі підрозділів для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.
Зазначене свідчить, що після виключення відповідача зі списків особового складу остання повинна була вивільнити займану нею кімнату у казармі, так як службовим житловим приміщенням за рахунок фондів Міністерства Оборони України ОСОБА_1 забезпечена у м. Кривому Розі.
Відповідач не являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , не має відношення до військової частини, а відповідно і права на проживання у військовому містечку.
В матеріалах справи міститься копія договору № 24 про надання житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 по спірній адресі із актом прийому-передачі до цього договору, відповідно до якого, кімната № НОМЕР_4 в будівлі № НОМЕР_3 військового містечка № НОМЕР_2 надається відповідачу у тимчасове користування (а. с. 22-24).
Пунктом 8.1. договору № 24 від 01.01.2022 року передбачено, що договір діє з 01.01.2022 року до 01.01.2023 року.
Таким чином, у відповідача, на час розгляду справи, відсутнє право на користування спірною кімнатою № НОМЕР_4 . Документи, які б підтверджували законність проживання відповідача у будівлі № НОМЕР_3 військового містечка № НОМЕР_2 у Одеського КЕУ, як балансоутримувача та військової частини НОМЕР_1 , відсутні.
Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 14 Закону України "Про Збройні Сили України" майно, закріплене за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю та належить їм на праві оперативного управління.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом (ч. 4 ст. 311 ЦК України).
Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом, а ч. 1 ст. 109 ЖК України визначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
Частиною 3 статті 116 ЖК Української РСР передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього житла .Виселення цих осіб пов`язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі.
Таким чином, в ході розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 безпідставно, у час воєнного стану, займає спірну кімнату у казармі, та перебуваючи в окремому приміщені будівлі АДРЕСА_3 , перешкоджає здійсненню права володіння та користування Одеському КЕУ та унеможливлює здійснення Міністерством оборони України свого права щодо розпорядження зазначеним майном.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 515 від 13.12.2023 року (а. с. 1), який підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст. 311, 391 ЦК України, ст. ст. 9, 109, 116 ЖК України, ст. ст. 12, 81, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280 ЦПК України, суд,
Позов Одеського квартирно-експлуатаційного управління до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Військової частини НОМЕР_1 про усунення перешкод у користуванні приміщенням задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення виготовлено 04 лютого 2025 року.

Суддя: Ю.В. Тополева