№2/337/338/2025
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бессарабової Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до Михайлівської селищної територіальної громади в особі Михайлівської селищної військової адміністрації Василівського району Запорізької області, місце знаходження: м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.164, треті особи - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Носенко Юлія Анатоліївна, місце знаходження: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2024 позивача звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 .. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 7,2624га; земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розміром 0,15га; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,2302га та житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок належав чоловіку на підставі свідоцтва про право власності, виданого 29.03.1994 Михайлівською районною державною адміністрацією на підставі рішення виконавчого комітету Ради народних депутатів №73 від 18.03.1994, право власності на той час було зареєстровано в БТІ 29.03.1994, реєстровий №4831 в реєстровій книзі №16. Спадкоємцями першої черги після його смерті є вона як дружина та їх донька ОСОБА_2 , яка подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини. Вона ж в установлений законом порядку звернулась до приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбянової Л.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та нотаріусом була заведена спадкова справа №75/2021. Після спливу шестимісячного строку вона отримала свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки та підготувала необхідні документи для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Однак дооформити спадщину вона не встигла, оскільки територія смт.Михайлівка Василівського району Запорізької області опинилась під тимчасовою окупацією. Після цього, спадкова справа була продовжена приватним нотаріусом ЗМНО Носенко Ю.А. 22.11.2024 вона звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак у видачі свідоцтва нотаріусом їй було відмовлено у зв`язку з неможливістю перевірити чинність правовстановлюючого документу на житловий будинок. У зв`язку з цим вона не може в нотаріальному порядку оформити своє право власності на зазначений будинок, яке набула правомірно.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими споруди за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 11.12.2024 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. Цією ж ухвалою у приватного нотаріуса ЗМНО Носенко Ю.А. витребувана спадкова справа №94/2024, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15.01.2025 до суду через систему «Електронний суд» від приватного нотаріуса ЗМНО Носенко Ю.А. надійшли витребувані матеріали спадкової справи.

Ухвалою суду від 27.01.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Представник відповідача Михайлівської селищної територіальної громади в особі Михайлівської селищної військової адміністрації Василівського району Запорізької області Бабанін В.О. в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, просить ухвалити рішення на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа приватний нотаріус ЗМНО Носенко Ю.А. в підготовче судове зсідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність зазначених осіб.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності.

Згідно з ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 08.05.1982р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , а також земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розміром 0,15га, для ведення особистого селянського господарства розміром 0,2302га та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 7,2624га.

Вказаний житловий будинок належав на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право приватної власності, виданого 29.03.1994 Михайлівською районною державною адміністрацією на підставі рішення виконкому Ради народних депутатів № 73 від 18.03.1994, та зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації 29.03.1994 за реєстровим №4831 в реєстровій книзі №16.

Згідно записів будинкової книги, заведеної 28.04.1994, в житловому будинку АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 19.05.1994, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 19.05.1994, знята з реєстрації 15.07.2004 у зв`язку з виїздом до м. Запоріжжя та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 27.10.2000.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру №НВ-021 від 02.12.2021, земельна ділянка площею 0,2320га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :51:006:0014, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві власності ОСОБА_3 .

Позивачка ОСОБА_1 як спадкоємиця за законом першої черги (дружина) у встановлений законом строк та порядку звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Донька спадкодавця ОСОБА_5 подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини після смерті батька ОСОБА_3

09.08.2021 приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбяновою Л.М. була заведена спадкова справа №75/2021, у Спадковому реєстрі №68115508.

18.01.2022 приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбяновою Л.М. позивачці ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль «Volkswagen Caddy», 2010 р.в., сірого кольору, р.н. НОМЕР_1 . Номер свідоцтва у Спадковому реєстрі 68991853.

На даний час спадкова справа перебуває у приватного нотаріуса ЗМНО Носенко Ю.А., номер справи у нотаріуса 94/2024, та є чинною.

13.08.2024 приватним нотаріусом ЗМНО Носенко Ю.А. позивачці ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку площею 7,2624га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :29:008:0010, розташовану на території Михайлівської селищної ради Василівського (до перейменування Михайлівського) р-ну Запорізької області. Номер свідоцтва у Спадковому реєстрі 72834519.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Носенко Ю.А. від 22.11.2024 позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 (до адміністративної реформи Михайлівського) району Запорізької області, оскільки не були надані документи, що підтверджують державну реєстрацію права власності спадкодавця на житловий будинок.

Відповідно до листа Михайлівської селищної військової адміністрації Василівського району Запорізької області №01-21/503 від 05.12.2024, територія Михайлівської селищної територіальної громади Василівського району Запорізької області є тимчасово окупованою територією з 28.02.2022. КП «Михайлівське архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» Михайлівської селищної ради не здійснює свою діяльність. Інформація про переміщення матеріалів інвентарних справ/архівів, що знаходились на зберіганні у КП «Михайлівське АП та ТІБ» Михайлівської селищної ради на підконтрольну Україні територію не надходила.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 ..

В даному випадку суд враховує, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому законом порядку. Лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, в т.ч. з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна за спадкодавцем, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що позивачка ОСОБА_1 правомірно набула право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , оскільки є спадкоємицею за законом першої черги, на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним та в 6-місячний строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто у встановленому законом порядку прийняла спадщину. При цьому, нотаріусами позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на інше спадкове майно автомобіль та земельну ділянку (пай). Однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину у вигляді зазначеного вище житлового будинку з господарськими спорудами нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю інформації про державну реєстрацію права власності спадкодавця на спадкове нерухоме майно, що підтверджено належним чином постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

При цьому, суд вважає, що право власності на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 спадкодавець ОСОБА_3 також набув правомірно, як на новостворнене/збудоване майно, на підставі свідоцтво про право приватної власності, виданого в 1994 Михайлівською районною державною адміністрацією на підставі відповідного рішення виконкому Михайлівської селищної ради. Вказане свідоцтво було зареєстровано в БТІ - КП «Михайлівське архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» Михайлівської селищної ради також в 1994, про що свідчить відповідний посвідчуваний напис на правоустановчому документі. Разом з тим, на даний час перевірити цю реєстрацію нотаріус не зміг, оскільки вказане БТІ знаходиться на тимчасово окупованій території України та не здійснює свою діяльність, інформація про переміщення інвентарних справ на підконтрольну територію відсутня. Відомості про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно також відсутні.

Однак, на думку суду, відсутність державної реєстрації права власності на житловий будинок за спадкодавцем ОСОБА_3 не позбавляє позивачку як спадкоємця права на спадщину, оскільки вона належить їй з моменту відкриття спадщини.

Отже, позивачка ОСОБА_1 позбавлена права в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину у вигляді зазначеного житлового будинку, яка залишилась після смерті її чоловіка, чим порушується (не визнається) її право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, та інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа добросовісний набувач унаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року).

На підставі вищевикладеного, виходячи з вимог діючого законодавства, завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, законності, пропорційності, справедливості та розумності, суд вважає необхідним захистити порушене право позивачки шляхом визнання за нею права власності на зазначений житловий будинок з господарськими спорудами.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.15,16,316,321,328,392,1216,1218,1223,1261,1268,1269,1297 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,258,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок (літ.А1), загальною площею 98,4 кв.м., житловою площею 74,66кв.м., з господарськими спорудами (сараї літ.Б1,Г1, котельня літ.В1, гараж літ.Д1, літня кухня літ.Е1, замощення літ.І, водопровід літ.№1, паркан літ.№2, ворота літ.№3,№4, хвіртка літ.№5), за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Мурашова

06.02.2025