Справа № 709/2022/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Шарої Л.О.,

за участі секретаря судового засідання Петраш Т.М.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області у відкритому судовому засіданні, у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

І. Описова частина.

Короткий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка, як дружина померлого, в установлений законом строк звернулася до Чорнобаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. До складу спадщини увійшли також пенсійні нарахування, здійснені на підставі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 580/4754/23, за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії, згідно якого зобов`язано ГУПФУ в Черкаській області перерахувати з 01.12.2022 року пенсію по інвалідності 2 групи від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи ОСОБА_2 на підставі довідки від 26.11.2014 року № 672/01.5, виданої Лівобережним міжрайонним управлінням водного господарства та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум коштів. За життя ОСОБА_2 . Черкаським окружним адміністративним судом 09.01.2024 виданий виконавчий лист, але рішення суду виконане не повністю, невиплачена заборгованість пенсії становить 23 003,37 грн. Звернувшись до відповідача із заявою щодо недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , позивачка отримала підтвердження наявності заборгованості у розмірі 23 003,37 грн, відмову у виплаті цього боргу та їй рекомендовано звернутися до суду. Державний нотаріус Чорнобаївської державної нотаріальної контори також відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на пенсійні нарахування, що знаходяться в Пенсійному фонді України. Покликаючись на правові норми ЦК України та Закону «Про пенсійне забезпечення», Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на її користь недоотриману пенсію, яка була нарахована за період з 01.12.2022 по 31.12.2023 у сумі 23 003,37 грн., за рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 580/4754/23 її чоловіку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення.

26.11.2024 до Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Черкаській області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 02.12.2024 позовна заява ОСОБА_1 прийняти до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі; вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання; задоволено клопотання позивачки та витребувано від Чорнобаївської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.01.2025 закрито підготовче провадження по цій справі та цивільна справа призначена до судового розгляду по суті.

28.01.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого позивач заперечує позовні вимоги ОСОБА_1 , просить відмовити у їх задоволенні. При цьому, відповідач не просить поновити йому пропущений строк для подання відзиву на позову заяву, не зазначає поважних причин пропущення цього строку, не надав доказів направлення відзиву позивачу. Протокольною ухвалою в судовому засіданні 29.01.2025 суд залишив відзив ГУ ПФ України в Черкаській області на позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з пропущенням строку на його подання та невиконання вимог щодо направлення копії відзиву позивачу.

У судове засідання 29.01.2025 відповідач не з`явився; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд урахував, що у відзиві на позов відповідач заявив про розгляд справи без його участі.

Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки судом вживалися вимоги закону щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, із заявами та клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався, суд ухвалив проводити розгляд справи без відповідача.

Позиція учасників справи у судовому засіданні.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала,. просила задовільнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

ІІ. Мотивувальна частина рішення

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 27.12.1975, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 27.12.1975 у Васютинській сільській раді Чорнобаївського району Черкаської області, після реєстрації шлюбу Матейчик змінила прізвище на « ОСОБА_4 » (а.с. 6).

Відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 580/4754/23, за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії, яке набрало законної сили 05.12.2023, ГУ ПФ України в Черкаській області зобов`язано перерахувати з 01.12.2022 року пенсію по інвалідності 2 групи від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи ОСОБА_2 , на підставі довідки від 26.11.2014 року № 672/01.5, виданої Лівобережним міжрайонним управлінням водного господарства на підставі рішення Чорнобаївського районного суду від 09.10.2014, та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум коштів (а.с. 8-13).

09.01.2024 Черкаським окружним адміністративним судом ОСОБА_2 виданий виконавчий лист у справі № 580/4754/23 для примусового виконання рішення суду у цій справі від 19.07.2023 (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (а.с. 5).

01.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФ України в Черкаській області із заявою про виплату їй, як дружині померлого ОСОБА_2 , заборгованості по пенсії та повідомити про розмір такої заборгованості (а.с. 15).

Листом від 03.09.2024 № 11597-10851/Т-05/8-2300/24 ГУ ПФ України в Черкаській області повідомила позивачку про те, що доплата пенсії за період з 01.12.2022 до 31.2023 у сумі 23 003,37 грн. нарахована ОСОБА_2 за рішенням суду і відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягає виплаті органом Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України, які за життя ОСОБА_2 не надходили. Оскільки рішення суду у справі № 580/4754/23 винесено на користь ОСОБА_2 та зобов`язано виплатити кошти ОСОБА_2 , підстави для виплати вказаних грошових коштів, як недоотримана пенсія (навіть у разі отримання свідоцтва про право на спадщину за законом), відсутні (а.с. 16).

У судовому засіданні судом досліджена витребувана копія спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 28-53). Згідно з наявних у спадковій справі документів, позивачка ОСОБА_1 19.04.2024 звернулася до Чорнобаївської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 свого чоловіка ОСОБА_2 . Державним нотаріусом 19.04.2024 заведена спадкова справа № 171/2024, номер у Спадковому реєстрі 72326683. Заповітів за життя ОСОБА_2 не складав. Позивачка являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , який прийняв спадщину.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М. відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на пенсійні нарахування, що знаходяться в Пенсійному фонді України, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 17).

Застосовані норми права та оцінка судом аргументів учасників.

Спірні правовідносини по справі виникли з приводу виплати позивачці заборгованості по пенсії померлого спадкодавця в порядку спадкування за законом, яка виникла після перерахування пенсії на підставі рішення суду, за життя спадкодавця.

З`ясувавши думку сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Окрім цього, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, вказані положення законів не обмежують право на отримання суми пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Так, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.09.2020 у справі № 428/6685/19, від 27.01.2023 у справі № 641/1368/19 (провадження № 61-14967св21), від 30.01.2024 у справі № 420/8604/21, від 22.02.2024 у справі № 461/5878/22.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

Слід також зазначити, що постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1), що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Порядок від 25 листопада 2005 року № 22-1).

Згідно абз. 2 п. 1.5 Порядку від 25 листопада 2005 року № 22-1 заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається особою до органу, що призначає пенсію, в якому померлий пенсіонер перебував на обліку, як одержувач пенсії.

У відповідності до визначення термінів, що наведені у ст. 1 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» спадок у вигляді невиплаченої пенсії (заборгованості з виплати пенсії) не є щомісячною пенсійною виплатою, тобто, саме пенсією у розумінні статті 1 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заява спадкоємця, який визначений нотаріусом, до органу Пенсійного Фонду України за виплатою недотриманої пенсії померлого пенсіонера не спрямована на щомісячне отримання пенсії, а має своєю метою фактичне отримання спадщини у вигляді грошових сум, що становить недоотриману померлим пенсіонером при житті пенсію (заборгованість з виплати пенсії), та яка увійшла до спадкової маси та яка, у тому числі, зазначена у Спадковому реєстрі.

Порядок від 25 листопада 2005 року № 22-1 не містить будь-яких вимог або умов, які пов`язували би право на отримання визначеним нотаріусом спадкоємцем, недоотриманої померлим пенсіонером суми пенсії, що внесена до спадкового реєстру, із будь-якими умовами.

Слід також зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка є дружиною та єдиним спадкоємцем за законом який прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Померлий ОСОБА_2 був отримувачем пенсії по інвалідності ІІ групи.

Після здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 580/4754/23, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, утворилася заборгованість, котра на день його смерті не виплачена та складає 23 003,37 грн.

Суд дійшов висновку, що позивачка як дружина та спадкоємиця першої черги за законом має право на отримання невиплаченої ОСОБА_2 пенсії в розмірі 23 003,37 грн, а тому заявлена нею вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав.

Тому, зважаючи на принцип захисту легітимних очікувань особи та на один з загальновизнаних способів захисту прав особи в національному законодавстві України, який полягає в примусовому виконанні обов`язку в натурі, стягнення з відповідача на корить позивача в порядку спадкування недоотриманих померлим пенсійних виплат в сумі є об`єктивним та обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Покликаючись на положення статей 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 недоотриману за життя ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) заборгованість з виплати пенсії в розмірі 23 003 (двадцять три тисячі три) гривні 37 копійок, котра виникла після перерахування пенсії на підставі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі № 580/4754/23.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 03 лютого 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, , вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000.

Суддя Л.О. Шарая