Справа № 452/198/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"03" лютого 2025 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Галина В.П.,
секретар судового засідання Задорожна В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
за участю позивачки ОСОБА_1 ,
ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що 11.10.2003 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем ОСОБА_2 у Ралівській сільській раді Самбірського району Львівській області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 29 від 11.10.2003 року. Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».
Від цього шлюбу у сторін народились двоє дітей: сини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вже досяг повноліття.
Спільне життя з відповідачем не склалось, через розбіжність в характерах та ігнорування позивачки, як особистості. Сторони з часом стали чужими одне одному, що спричиняло постійні сварки та непорозуміння.
Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Із такої поведінки відповідача в сім`ї, позивачка дійшла до висновку, ще є розбіжність поглядів на сім`ю, на життя, що привело до того, що позивачка та відповідач віддалились одне від одного, як подружжя. Стосунки між ними мають конфліктний характер. Все це відповідно впливало на моральний спокій позивачки у сім`ї.
У результаті такої негативної поведінки відповідача, позивачка втратила до нього почуття поваги та любові. Ведення між подружжям спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивачки, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Сторони шлюбні відносини не підтримують.
На думу позивачки, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі так, як це суперечило б її інтересам. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить їхніх з чоловіком шлюбних відносин, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан її відносин із відповідачем та продовжить їх перебіг у часі.
Враховуючи викладене, позивачка просить суд розірвати шлюб; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 »; судові витрати покласти на відповідача.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала повністю. Додатково пояснила, що разом із відповідачем не проживає. Причиною розірвання шлюбу є зрада чоловіком подружньої вірності, зловживання алкоголем, відмова від дітей, наполягала на задоволенні позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив у встановлений судом строк відзив не подав, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:
Із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 відомо, що сторони зареєстрували шлюб 11.10.2003 року в Ралівській сільській раді Самбірського району Львівської області (актовий запис № 29) ( а.с. 4).
Від цього шлюбу у сторін народились двоє дітей: сини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вже досяг повноліття (а.с. 10-11).
Згідно викладеного позивачкою ОСОБА_1 в позовній заяві та зазначеного в судовому засіданні відомо, що її намір розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачем вона не бажає.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Отже, аналізуючи всі обставини справи судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім`ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім`ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивачки, що її стосунки з чоловіком як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити.
При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалась остаточно, а тому шлюб слід розірвати та стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.
Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Беручи до уваги наведене, позовна вимога позивачки ОСОБА_1 про залишення прізвища « ОСОБА_4 » підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 11.10.2003 року у Ралівській сільській раді Самбірського району Львівської області (актовий запис № 29).
Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення буде складено 10.02.2025 року.

Суддя