Справа № 932/1552/21 Провадження № 2/932/1051/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

за участю

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Управління у справах дітей Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з матір`ю та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління у справах дітей Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дітей разом з батьком, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій остання просила суд визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ОСОБА_1 посилалась на те, що у шлюбі з ОСОБА_3 було народжено: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем, що мало місце у 2021 році, сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дітей, які наразі проживають з позивачем, остання, з метою дотримання найкращих інтересів дітей, що полягають у забезпеченні режиму дня, графіків навчання, гармонійного розвитку, вважала за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Відповідачем ОСОБА_3 надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , доводи викладені в якому зводяться до незгоди з заявленими вимогами. Так, доводи викладені у відзиві зводяться до аналізу норм матеріального та процесуального права без зазначення конкретного обґрунтування щодо не згоди з заявленими позовними вимогами.

У квітні 2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_3 , в якій останній просив визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 посилався на те, що у шлюбі з ОСОБА_1 було народжено: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем, що мало місце у 2021 році, сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дітей, останній, враховуючи те, що на день подачі позову діти проживають окремо від нього, з метою дотримання найкращих інтересів дітей, вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Третьої особою письмових пояснень не надано.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.02.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23.04.2021, прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 та об`єднано їх в одне провадження.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.09.2021, за клопотанням представника ОСОБА_1 витребувано докази

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.10.2021, закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.07.2022, за клопотанням ОСОБА_3 витребувано докази.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник підтримали заявлені позовні вимоги викладені в первісному позові й надали пояснення аналогічні викладеним в ньому. Заперечували щодо вимог зазначених у зустрічному позові.

У судовому засіданні позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 підтримав заявлені позовні вимоги викладені у зустрічному позові й надав пояснення аналогічні викладеним в ньому. Заперечував щодо вимог зазначених у первісному позові.

У судове засідання, представник третьої особи не з`явилась, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за її відсутності та ухвалення рішення з урахуванням висновку Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 17.07.2010 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя - ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 батьками якої записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 батьками якої записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_6 батьками якої записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно інформації яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано за рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03.03.2021 (справа №932/375/21).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, по частині квартири АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 , зареєстрована фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до копії листа та копії трудового договору, ОСОБА_3 працює дистанційно у Донецькому державному університеті внутрішніх справ з 05.05.2021 та обіймає посаду старшого наукового співробітника науково-дослідної лабораторії публічної безпеки громад факультету №2.

Відповідно до висновку Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, як органу опіки та піклування від 10.08.2021 за №4/3-90, доцільним є визначення місця проживання дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2022 винесеної старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного Міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) Потапенко В.В., на виконанні знаходиться виконавчий лист №932/1223/21 виданий Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська яким зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у спілкуванні з дітьми та встановлено порядок такого спілкування.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_3 займаються вихованням дітей та мають позитивні характеристики.

Згідно відповіді з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 06.02.2023, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перетнули кордон України на виїзд 23.06.2022. Інша інформація відсутня.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції було з`ясовано думку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які повідомили, що приживають в Німеччині разом з матір`ю, мають окремі кімнати та все необхідне для навчання, постійно відвідують школу.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.ч. 2, 8, 9 ст.7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Згідно з ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.1-2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Згідно з висновком до якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у своїй постанові від 17.10.2018 прийнятій за результатами розгляду справи №402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

Відповідно до висновків, які містяться в постанові ВС КЦС від 06 червня 2019 року, до яких дійшла колегія суддів при розгляді справи №495/2106/17, у разі спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини, дитина має жити з одним із батьків яким створено більш сприятливі умови для проживання дитини.

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини прийнятого у справі «М.С. проти України», при розгляді даних категорій справ національні суди повинні досліджувати та враховувати всі обставини, що мають значення у справі та можуть впливати на нормальний розвиток дитини. Одного лише посилання на те, що дитина повинна проживати з матір`ю - не достатньо для прийняття вмотивованого та обґрунтованого рішення.

Тобто, аналіз наведених норм матеріального права та практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже з огляду вищезазначені норми матеріального права, а також враховуючи висновок наданий Адміністрацією Шевченківського району ДМР, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дітей разом з нею, підлягають задоволенню, що виключає можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_3 .

Ухвалюючи дане рішення, судом окрім зазначеного враховано, що розгляд справи триває з лютого 2021 року і діти з червня 2022 року проживають разом з матір`ю за межами України, а тому визначення їх місця проживання разом з батьком спричинить порушення звичного для них, на сьогодні, ритму життя.

Також судом враховано, що ОСОБА_3 не наведено жодного аргументу, який би стосувався інтересів дітей, в розрізі виниклого спору. Основні аргументи позивача за зустрічним позовом відображають складність особистих стосунків виниклих між сторонами.

Виходячи з приписів ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 4,12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Управління у справах дітей Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей разом з матір`ю - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління у справах дітей Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дітей разом з батьком - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 24.01.2025 року.

Суддя В.В. Куцевол