Рішення

Іменем України

21 січня 2025 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчук В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Микулинецької селищної ради, третя особа: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. про визнання права власності, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою доМикулинецької селищної ради, третя особа: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. про визнання права власності, в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що вони не можуть отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушені звернутися з позовом до суду.

Позивачі просять слухати справу без їх участі позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Микулинецької селищної ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника відповідача, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Третя особа: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно копії по господарської книги особовий рахунок № НОМЕР_1 в колгоспному дворі, що за адресою в АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року проживали ОСОБА_4 - голова двору, ОСОБА_5 - чоловік, ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_7 - дочка.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 11.11.2024 року № 1143 про те, що ОСОБА_4 був головою житлового двору в АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року, двір був колгоспний. В даному домогосподарстві проживали і були зареєстровані станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 : голова двору- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , син- ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , невістка- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук- ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , онук- ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , онука- ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що власниками по 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, АДРЕСА_1 були голова двору - ОСОБА_4 , та його члени ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 .

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 змінила своє прізвище з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 .

У шлюбі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 народилися діти: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 від батьків ОСОБА_11 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 від батьків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 , від батьків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_15 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 14.11.1992 року серія НОМЕР_6 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , що є часом відкриття спадщини на належне йому майно.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 11.11.2024 року № 1143 про те, що на день смерті ОСОБА_4 разом з ним проживали та були зареєстровані в житловому будинку : син- ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , невістка- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , онук- ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , онук- ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , онука- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Так, відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1, частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв його син ОСОБА_5 , який проживав разом за однією адресою АДРЕСА_1 та вів спільне господарство, тобто вступив в оперативне управління майном, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином ОСОБА_5 успадкував 1/6 частку колгоспного двору після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , також йому належало 1/6 частка будинковолодіння як члену колишнього колгоспного двору.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_13 , що є часом відкриття спадщини на належне йому майно, що складається із 1/3 часткибудинковолодіння, що адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виданої виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 25.09.2024 року № 1015 про те, що на день смерті ОСОБА_5 разом з ним проживали та були зареєстровані в житловому будинку дружина ОСОБА_3 син ОСОБА_6 , син ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_7 .

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 син ОСОБА_6 , син ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_7 , які проживав разом за однією адресою АДРЕСА_1 , тобто вступили в оперативне управління майном, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину.

Таким чином дружина ОСОБА_3 син ОСОБА_6 , син ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_7 успадкували по 1/12 частки колгоспного двору після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_14 , що є часом відкриття спадщини на належне йому майно, що складається з частки будинковолодіння, з яких 1/12 частка в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 та 1/6 частка належала як члену колишнього колгоспного двору.

Після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняла його мама ОСОБА_3 , яка проживала разом за однією адресою АДРЕСА_1 , тобто вступила в оперативне управління майном, а тому вважаються такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 11.11.2024 року № 1141 про те, що на день смерті ОСОБА_6 прожив та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , в шлюбі не перебував, дітей в нього не було, разом з ним проживали та були зареєстровані в житловому будинку мати- ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно що складається з 6/12 частки будинковолодіння, з яких 1/12 частка в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_5 , частка після смерті сина ОСОБА_6 та 1/6 частка належала як члену колишнього колгоспного двору.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 22.03.2023 року № 180 про те, що на день смерті ОСОБА_3 разом з нею проживали та були зареєстровані в житловому будинку син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 .

За життя ОСОБА_3 24.05.2022 року склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок в АДРЕСА_1 в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_3 не змінювався і не скасовувався.

У довідці виданій Теребовлянським бюро Технічної інвентаризації від 21.10.2024 року №294 вказано, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , право власності за ОСОБА_3 не зареєстроване.

Згідно постанови приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. від 06.11.2024 року № 279/02-31 було відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/6 частку, як за членом колишнього колгоспного двору, визнавши за ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/6 частку, як за членом колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 як за членом колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження- якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В.Малярчук