Справа № 273/865/24
Провадження № 2-о/273/25/25
У х в а л а

іменем України

07 лютого 2025 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області Бєлкіна Д. С. , розглянувши матеріали заяви Дубрівської сільської ради про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади,

ВСТАНОВИЛА:

Дубрівська сільська рада звернулася до суду з заявою про передачу у власність територіальної громади безхазяйної нерухомої речі - громадський будинок з господарськими ( допоміжними) будівлями та спорудами ( Свято-Михайлівська церква) , розташований в АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 13.06.2024 відкрито провадження по даній справі.

13.01.2025 року за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано на розгляд судді Бєлкіній Д.С.

Згідно з положеннями ч. 12 ст. 33 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Ознайомившись з матеріалами заяви , суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Відповідно до Закону України «Про Державний реєстр речових прав на нерухоме майно» від 01.07.2004 року № 1952-IV (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

За ст. 9 Закону України «Про Державний реєстр речових прав на нерухоме майно» від 01.07.2004 року № 1952-IV організаційну систему державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення. Акредитованим суб`єктом може бути юридична особа публічного права, у трудових відносинах з якою перебуває не менше ніж три державні реєстратори, та яка до початку здійснення повноважень у сфері державної реєстрації прав уклала: договір страхування цивільно-правової відповідальності з мінімальним розміром страхової суми у тисячу прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених станом на 1 січня календарного року; договір з іншим суб`єктом державної реєстрації прав та/або нотаріусом (у разі коли акредитований суб`єкт здійснює повноваження виключно в частині забезпечення прийняття та видачі документів у сфері державної реєстрації прав).

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Державний реєстр речових прав на нерухоме майно» до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

П. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Державний реєстр речових прав на нерухоме майно» взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011 року затверджено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який набрав чинності 01.01.2013 року.

П. 19 Даного Порядку визначено, що дата і час державної реєстрації виникнення, переходу, припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна фіксуються автоматично та відповідають даті і часу реєстрації заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або заяви про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна у базі даних про реєстрацію заяв і запитів, відповідно до якої заявлено державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно п. 28 Порядку, у разі взяття на облік безхазяйного нерухомого майна до спеціального розділу Державного реєстру прав вносяться такі відомості: щодо об`єкта нерухомого майна: тип об`єкта нерухомого майна (житловий будинок, будівля, споруда, квартира, житлове приміщення, нежитлове приміщення тощо); призначення об`єкта нерухомого майна (житловий або нежитловий); площа об`єкта нерухомого майна (загальна та (за наявності) житлова); відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєння літера, загальна та (за наявності) житлова площа об`єкта нерухомого майна, який є складовою частиною складної речі та призначений для обслуговування іншої (головної) речі, пов`язаний з нею спільним призначенням та є її приналежністю); адреса об`єкта нерухомого майна; підстава для взяття на облік безхазяйного нерухомого майна: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ; підстава для внесення запису про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, змін до запису: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; реєстраційний номер, дата і час реєстрації заяви, на підставі якої проводиться взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; прізвище, ім`я та по батькові державного реєстратора; найменування органу державної реєстрації прав.

Розділом V Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом МЮ України 07 лютого 2002 року №7/5 (чинним на час виникнення даних правовідноси) визначено порядок взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Зокрема, п.5.4 передбачено, що за результатом розгляду заяви про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна реєстратор БТІ вносить відомості про таке майно до розділу Реєстру прав, у якому зазначається, що майно є безхазяйним. Про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна органу місцевого самоврядування видається інформаційна довідка з Реєстру прав на бланку відповідного БТІ.

Таким чином, враховуючи, що заявником не додано до суду Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, що знаходиться за дресою с. Радулин, вулиця Шевченка,9, Звягельського району Житомирської області, суд дійшов висновку, що вказане нерухоме майно не було взяте на облік як безхазяйне, органом, який здійснює державну реєстрацію права на нерухоме майно, а відтак у заявника не виникло права на звернення до суду із заявою про передачу безхазяйної речі у комунальну власність.

Відповідно до ст. 331 ЦПК України суд відмовляє в прийнятті заяви про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади, якщо вона не взята на облік органом, який здійснює державну реєстрацію права на нерухоме майно, або якщо заяву подано до закінчення одного року з дня прийняття її на облік.

Керуючись ст. 331 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у прийнятті заяви Дубрівської сільської ради про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади, як такої що не взята на облік органом, що здійснює державну реєстрацію права на нерухоме майно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бєлкіна Д.С