Віньковецький районний суд Хмельницької області
Провадження № 2-др/670/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мамаєва В.А.

за участю секретаря судового засідання Кушнір О.В.

представника позивача Самборський В.О.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Лаврик В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача Лаврика Вадима Олександровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку, отриманого без достатньої правової підстави

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача Лаврик В.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку, отриманого без достатньої правової підстави. Вимоги мотивовані тим, що ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 16.01.2025 року закрито провадження у цивільній справі за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку, отриманого без достатньої правової підстави. Під час розгляду вказаної справи у суді відповідно до положень договору від 20.06.2024 року № 1/Л/Ф-2024 про надання правової допомоги та додаткової угоди від 31.12.2024 № 1 ОСОБА_1 надано послуги тривалістю у 10 годин вартістю 20000 грн. ОСОБА_2 просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн, що понесені відповідачем у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Представник відповідача Лаврик В.О. у судовому засіданні заяву підтримав та вважає, що підставою для винесення додаткового рішення є ч. 5 ст. 142 ЦПК України згідно якої суд при закриті провадження повинен здійснити розподіл судових витрат. Просить ухвалити додаткове рішення про стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала.

Представник позивача Самборський В.О. у судовому засіданні пояснив, що заява про ухвалення додаткового рішення є безпідставною і просить відмовити у її задоволенні.

Встановлено, що на розгляді у Віньковецькому районному суді перебувала цивільна справа № 752/10612/24 за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку, отриманого без достатньої правової підстави. Під час розгляду справи у суді відповідач та його представник не заявляли клопотання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000 грн. Ухвалою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 16.01.2025 року провадження у цивільній справі за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку, отриманого без достатньої правової підстави, закрита на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

21.01.2025 року представник відповідача Лаврик В.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у вказаній цивільній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (принцип диспозитивності цивільного процесу).

Підстави та порядок постановлення додаткового рішення визначені ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Виходячи із аналізу вказаної норми суд приходить до висновку, що додаткове рішення може бути ухвалено виключно у разі якщо судом при ухвалені рішення суду не були вирішені питання, що перераховані в ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд вказаної цивільної справи закінчився закриттям провадження шляхом постановлення ухвали суду і рішення суду у даній справі ухвалене не було, то підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні, а тому необхідно відмовити у прийнятті додаткового рішення по вказаній цивільній справі.

Суд звертає увагу відповідача та його представника на те, що відповідно до частини 5 та 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Тому бажаючи вирішити питання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу відповідач або його представник відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України повинен був заявити вимогу про компенсацію таких витрат за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України, а не подавати заяву про ухвалення додаткового рішення, яка розглядається і вирішується відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 270 та ст. 353 ЦПК України ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржена.

Керуючись ст. ст. 13, 270, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення по цивільній справі за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку, отриманого без достатньої правової підстави.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала суду виготовлена 30.01.2025 року.

Суддя В.А. Мамаєв