провадження №: 2/752/259/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року позивач ТОВ «Перший український експертний центр», в особі представника Закарлюка Н.С., звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд», житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр». ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про право власності, номер: НОМЕР_1 від 14.05.2015 року, належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 . Однак, згідно розрахунку заборгованості б/н від 15.06.2021 по особовому рахунку № НОМЕР_2 відкритого для здійснення запису операцій, що відображають розрахунки власника квартири АДРЕСА_2 з позивачем, станом на 15.06.2021 року існує заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з липня 2018 по листопад 2020 на суму 11313,48 грн. Між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 7/14/23 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 20 березня 2015.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 11313,48 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 1456,98 грн, суму 3% річних у розмірі 611,53 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.09.2021 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач скористалася своїм правом та направила до суду відзив на позовну заяву.

У поданому відзиві зазначає, що відповідач не згодна із сумою заборгованості, що виникла між нею та позивачем на підставі Договору, оскільки він був розірваний в односторонньому порядку позивачем, про що свідчить, зокрема, лист від позивача про розірвання договору в односторонньому порядку, в якому він просить вважати недійсним договір з 01.07.2018. Станом на 01.07.2018 між позивачем та відповідачем на підставі Договору дійсно виникла заборгованість, що видно із рахунку № НОМЕР_3 за червень 2018 року, в якій зазначено суму до сплати 281,01 грн та суму боргу 281,01 грн. Відповідачем було сплачено за надані послуги з будинку та прибудинкової території 281,01 грн. Також зазначає, що розірванню договірних відносин передували численні скарги на неналежну якість послуг впродовж всього часу договірних відносин і бажання позивача на початку 2018 року підняти тариф з 7,72 грн до 10,71 грн. За період до моменту розірвання договору 01.07.2018 у будинку неодноразово траплялися виливи каналізаційних стоків у підвал, які мешканці ліквідували за власний рахунок, тому що позивач не вживав заходів до усунення проблем. Мешканці до та після отримання листа про розірвання договору з 01.07.2018 неодноразово збиралися і висловлювали бажання не продовжувати співпрацю з позивачем. Позивач свавільно підняв тариф майже у півтора рази, який став таким чином найвищим із сусідніх будинків. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У січні 2022 від позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначив, що між сторонами було укладено Договір № 7/14/23 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 20 березня 2015, проте, звертає увагу, що даний договір не було розірвано в односторонньому порядку позивачем. Також зазначає, що відповідно до договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 27.06.2018 ТОВ «Перший український експертний центр» було обране, управителем будинку за адресою: АДРЕСА_1 , співвласниками багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Витягом № 8 з протоколу засідання Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 04.07.14 № 28, членам правління визначено ТОВ «Перший український експертний центр» експлуатуючою організацією житлових будинків АДРЕСА_3 .

ТОВ «Перший український експертний центр» прийняло житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на подальшу експлуатацію та обслуговування, що підтверджується актом приймання-передачі від 16.02.2015 року.

ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 14.05.2015 року, належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 .

20.03.2015 між ТОВ «Перший український експертний центр» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 7/14/23. Предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до житлового будинку АДРЕСА_4 , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідно до п. 11 Договору № 7/14/23 споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений порядок договором строк.

Згідно розрахунку заборгованості б/н від 15.06.2021 по особовому рахунку № НОМЕР_2 відкритого для здійснення запису операцій, що відображають розрахунки власника квартири АДРЕСА_2 , станом на 15.06.2021 року існує заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з липня 2018 по листопад 2020 на суму 11313,48 грн.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.

Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.

В силу положень ч. 1 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Так, Відповідачем разом з відзивом було надано адресований їй лист від ТОВ «Перший український експертний центр» про розірвання договору в односторонньому порядку, в якому останній просить з 01.07.2018 року вважати розірваним Договір про надання послуг. Відповідач погодився із вимогою позивача шляхом не надсилання йому заперечень.

Відповідно до ч. 7 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками, які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування («за», «проти», «утримався»), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики.

Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

Позивачем було надано Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 27.06.2018 року, на підставі якого він надавав співвласникам послуги з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З наданого Договору вбачається, що він підписаний Співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 в особі ОСОБА_2 , однак, протоколу та підписів співмешканців будинку щодо уповноваження ОСОБА_2 на таке підписання позивачем надано не було.

Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходь до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог на предмет існування права вимоги до відповідача. Беручи до уваги наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Ю.Ю.Мазур