ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року

м. Черкаси

Справа № 712/7355/24
Провадження № 22-ц/821/290/25
категорія: 305030000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Новікова О.М.

суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут»

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

14.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. Просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» на свою користь 3 % річних у розмірі 4,32 грн., та інфляційні втрати - 32,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15.06.2022 року на рахунок ТОВ «Черкасигаз збут» ним було сплачено - 80 грн. 47 коп. (за травень). 20.06.2022 на рахунок ТОВ «Черкасигаз збут» ним було сплачено - 250 грн. 00 коп. (за травень).

Зазначив, що до 31.04.2022 проплата за комунальну послугу за надання газопостачання здійснювалась до ТОВ «Черкасигаз збут».

З 01.05.2022 проплата за комунальну послугу за надання газопостачання здійснюється до ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ»

Таким чином, ним було сплачено 330 грн. 47 коп. (250 грн. + 80 грн. 47 коп.).

21.07.2022 та 25.07.2022 на електронну адресу ТОВ «Черкасигаз збут» ним було направлені вимоги про повернення надмірно сплачених сум у розмірі 80 грн. 47 коп. та 250 грн. на картковий рахунок ощадбанку.

06.10.2022 ТОВ «Черкасигаз збут» перерахував на його картковий рахунок безпідставно утримувані кошти в розмірі 328,90 грн.

24.04.2024 на електронну адресу Відповідача ним була надіслана вимога про сплату 3 % річних 4 грн. 32 коп. та інфляційних втрат 32 грн. 54 коп., а всього 36 грн. 86 коп. на банківські реквізити Ощадбанку, які нараховані за період простроченого зобов`язання з 01.05.2022 по 06.10.2022.

Станом на момент звернення до суду з указаним позовом, кошти Відповідачем не сплачено, у зв`язка з чим, він звернувся з указаним позовом по суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за безпідставне користування коштами та інфляційні витрати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення на підставі ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Разом з тим, такі позовні вимоги на підставі ст. 536 ЦК України позивачем не заявлено, обставин для застосування цієї норми права у справі не наведено і доказів не надано, а суд відповідно до ст. 11 ЦПК України при розгляді справи не вправі вийти за межі заявлених ними вимог.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних слід відмовити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У грудні 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що у справі №712/8033/22 відповідач ТОВ «Черкасигаззбут» перерахував на картковий рахунок позивача 328,90 грн. 07.10.2022 ТОВ «Черкасигаз збут» надала в суд відповідь, в якій навела розрахунки, де було зазначено, що безпідставно отримані активи (грошові кошти) були у сумі 328 грн. 90 коп., які були виплачені 06.10.2022 року. Отже, доводи апелянта доводять, що він посилався і на ст. 536 ЦК України.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

26 грудня 2024 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 грудня 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Новіков О.М., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03 січня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику сторін в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 був споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , згідно публічного договору, укладеного з ТОВ «Черкасигаз Збут», особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно з Наказом Міністерства енергетики України від 08 червня 2022 року № 198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 червня 2022 року за № 637/37973, зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати з 01 травня 2022 року постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що 15.06.2022 та 20.06.2022 на рахунок ТОВ «Черкасигаз збут» ним було сплачено - 80 грн. 47 коп. та 250 грн. 00 коп. (за травень).

21.07.2022 та 25.07.2022 на електронну адресу ТОВ «Черкасигаз збут» ОСОБА_1 були направлені вимоги про повернення надмірно сплачених сум у розмірі 80 грн. 47 коп. та 250 грн. на картковий рахунок ощадбанку.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2022 року закрито провадження по справі у зв`язку з виконанням відповідачем позовних вимог та відмовою позивача від позову.

В обгрунтування підстав звернення до суду з указаним позовом, Позивач посилається на те, що 24.04.2024 на електронну адресу Відповідача ним була надіслана вимога про сплату 3 % річних 4 грн. 32 коп. та інфляційних втрат 32 грн. 54 коп., а всього 36 грн. 86 коп. на банківські реквізити Ощадбанку, які нараховані за період простроченого зобов`язання, що пов`язане з 01.05.2022 по 06.10.2022, між тим кошти Відповідачем в добровільному порядку не сплачені, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат, які позивач пов`язує з поверненням безпідставно набутих коштів.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Згідно ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 був споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , згідно публічного договору, укладеного з ТОВ «Черкасигаз Збут», особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно Наказу Міністерства енергетики України від 08 червня 2022 року № 198 «Про постачання природного газу побутовим споживачам», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 червня 2022 року за № 637/37973, зобов`язано ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювати з 01 травня 2022 року постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що 15.06.2022 та 20.06.2022 на рахунок ТОВ «Черкасигаз збут» ним було сплачено - 80 грн. 47 коп. та 250 грн. 00 коп. (за травень).

21.07.2022 та 25.07.2022 на електронну адресу ТОВ «Черкасигаз збут» ОСОБА_1 були направлені вимоги про повернення надмірно сплачених сум у розмірі 80 грн. 47 коп. та 250 грн. на картковий рахунок ощадбанку.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2022 року закрито провадження по справі у зв`язку з виконанням відповідачем позовних вимог та відмовою позивача від позову.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за безпідставне користування коштами та інфляційні витрати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення на підставі ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Разом з тим, такі позовні вимоги на підставі ст. 536 ЦК України позивачем не заявлено, обставин для застосування цієї норми права у справі не наведено і доказів не надано, а суд відповідно до ст. 11 ЦПК України при розгляді справи не вправі вийти за межі заявлених ними вимог. З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаззбут» про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних слід відмовити.

Такі висновки районного суду ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що доводи апелянта доводять, що він посилався і на ст. 536 ЦК України, є необґрунтованими. Оскільки, звертаючи до суду з позовом про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, позивач посилався на норми права, визначені ст. ст. 536, 625 ЦК України та просив стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати за період з 01.05.2022 по 06.10.2022.

Так, у справі № 6-2491цс15, предметом позову у якій є вимога позивача про стягнення з відповідачів процентів за користування чужими грошовими коштами, а також на підставі статті 625 ЦК 3 % річних та інфляційних втрат, за встановлених судами попередніх інстанцій обставин визнання недійсним договору купівлі-продажу за рішенням суду та застосуванням судом двосторонньої реституції, на виконання якої вирішено стягнути з відповідачів на користь позивача отримані від нього за продаж будинку кошти, не повернення цих коштів відповідачем, Верховний Суд України у постанові від 02.03.2016 навів висновок, що до спірних правовідносин у цій справі застосуванню підлягає стаття 1212 ЦК; якщо без достатньої правової підстави набуваються або зберігаються гроші (як готівкові, так і безготівкові), на них нараховуються відсотки згідно зі статтею 536 ЦК з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів; у разі стягнення безпідставно набутих чи одержаних грошей нараховуються відсотки відповідно до статті 536 ЦК й унеможливлюється стягнення 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК.

В окремій думці суддів Великої Палати Верховного Суду Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Ситнік О. М. від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 висловлено позицію, що зазначений правовий висновок Верховного Суду України в постанові від 02.03.2016 року у справі № 6-2491цс15 залишився поза увагою Великої Палати Верховного Суду, мотивів щодо необхідності відступу від цього висновку, який зроблено на підставі перегляду справи з тотожними предметом та підставами і який має враховуватися судами й після набрання чинності новою редакцією процесуальних кодексів, у тому числі й ГПК України. Це вбачається з підпункту 7 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» цього Кодексу, яким передбачено, що справа передається на розгляд Великої Палати, якщо суд, який розглядає справу в касаційному порядку, вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України. Вважаємо, що в цьому випадку необхідно погодитися з правовим висновком Верховного Суду України, який викладено в постанові від 02.03.2016 року у справі № 6-2491цс15, оскільки підстав для відступу від нього не вбачаємо. Тому до спірних правовідносин не можна застосовувати вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Отже, оскільки положеннями ч. 2 ст. 1214 ЦК України передбачено відповідальність за безпідставне одержання чи збереження грошей - нарахування процентів за користування ними, то положення ст. 625 ЦК України до вказаних правовідносин не застосовуються.

Так, ст. 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь - якого грошового зобов`язання, незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц). Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02.03.2016 року у справі № 2-2491цс15, який полягав у тому, що дія ст. 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухваленні рішення суду, а ч. 5 ст. 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин. Від висновку щодо неможливості стягнення 3 % річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у разі стягнення безпідставно набутих чи одержаних грошей, коли нараховуються відсотки відповідно до ст. 536 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду не відходила.

З огляду на вищевказані норми права та висновки Верховного Суду, враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних від суми грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави 15.06.2022 та 20.06.2022 року, в розмірі 4,32 грн. та інфляційні втрати від суми грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави 15.06.2022 та 20.06.2022 року, в розмірі 32,54 грн. за період з 01.05.2022 року по 06.10.2022 року.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає

На підставі положень ст.141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що скаржника звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», витрати по сплаті судового збору за перегляд справи апеляційним судом слід віднести на рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут» про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за перегляд справи апеляційним судом віднести на рахунок державного бюджету.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 06 лютого 2025 року.

Головуючий: О.М. Новіков

Судді : Л.І. Василенко

О.В. Карпенко