Справа №: 398/6545/24
провадження №: 2/398/854/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" лютого 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Шинкаренко І.П.,

за участю секретаря судового засідання Черткова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі АТ КБ «Приват Банк») звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та понесених позивачем судових витрат.

В обґрунтування позову посилається на те, що 26.01.2021 відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг. Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису про здійснення будь-яких операцій та правочинів між сторонами. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився з із актуальними умовами кредитування та 10.03.2024 року за допомогою ОТР пароля підписав Паспорт кредиту та Кредитний договір про надання строкового кредиту у розмірі 220050,00 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, строком на 36 місяців, із встановленням річної відсоткової ставки в розмірі 18%.

Банк свої зобов`язання до договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредиту. Відповідач в процесі користування кредитним рахунком відповідач на надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 21.11.2024 року має заборгованість 226870,61 грн.

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.12.2024 року, у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Відповідач повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, а також через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Клопотань до суду та відзиву на позовну заяву не надходило.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем по справі.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідач 26.01.2021 року підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, згідно п. 3 якої визначено домовленість сторін щодо використання клієнтом електронного підпису.

10.03.2024 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 з використанням електронного підпису укладено кредитний договір, у зв`язку з чим отримав строковий кредит на суму 220050,00 грн, строком на 36 місяців, з процентною ставкою 18 % річних, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки про зміни умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 10.03.2024 року відбувся старт карткового рахунку НОМЕР_2 , встановлений кредитний ліміт 220050,00 грн та зменшений.

В процесі користування рахунком відповідач сплачував відсотки за користування кредитними коштами, проте припинив своєчасно погашати заборгованість, що підтверджується випискою банку від 22.11.2024 року за карткою номер НОМЕР_2 .

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 10.03.2024 року, укладеного між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 , через невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором станом на 22.11.2024 року виникла заборгованість в розмірі 226870,61 грн (з урахуванням суми погашення відповідачем заборгованості по простроченим відсоткам в розмірі 12983,89 грн), яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 220050,00 грн та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 6820,61 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При укладенні кредитних договорів сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Згідно ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення.

Натомість позичальник свої кредитні зобов`язання належним чином не виконував, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 226870,61 грн.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що порушене право позивача, підлягає захисту, шляхом задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст.12,13,76-81,141,259,263-265,268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вулиця Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.03.2024 року в розмірі 226870 (двісті двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят) грн 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вулиця Грушевського, буд. 1Д, ) судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 11 лютого 2025 року.

Суддя І.П. Шинкаренко