Справа № 443/1036/24 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А. І.
Провадження № 22-ц/811/2735/24 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: О.В. Псярук

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 14 серпня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

05.06.2024 року представник АТ «Акцент-Банк» - Шкапенко О.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідачки в користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.03.2017 у розмірі 117 049,89 грн та судові витрати у розмірі 3 028,00 грн.

Оскаржуваною ухвалою позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржило Акціонерне товариство «Акцент-Банк».

Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначило, що звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом у даній справі, банк визначив ціну позову в сумі 117 049,89 грн, що є менше від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відтак, враховуючи, що за ціною позову на час подачі позовної заяви справа відносилася до малозначних справ, позовну заяву від імені АТ «Акцент-Банк» міг підписати і подати до суду не лише адвокат, як зазначив суд в оскаржуваній ухвалі, а представник за довіреністю, що відповідає положенням ч. 2 ст. 60 ЦПК України. При цьому, позивачем до позовної заяви додано довіреність, видану на ім`я Шкапенка О.В., яка на час подачі позову була чинною та підтверджувала наданий представнику обсяг повноважень. Відкривши провадження у справі в порядку загального позовного провадження, суд не врахував, що дана справа є малозначною в силу закону, а тому представляти інтереси позивача у такій справі може представник за довіреністю в порядку ч. 2 ст. 60 ЦПК України. Зазначене відповідає практиці Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 червня 2024 року у справі №546/1283/23. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд на зазначені положення процесуального закону уваги не звернув та дійшов необгрунтованого висновку про залишення позову АТ «Акцент-Банк» без розгляду.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. 17.01.2025 року ОСОБА_1 подала до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначила про погашення нею боргу за кредитним договором № б/н від 10.03.2017 року. Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи по наявних матеріалах справи, зважаючи на тривалість розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч.7 ст.177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України питання відкриття провадження у справі вирішується не пізніше наступного дня з дня отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача - фізичної особи.

Згідно ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.06.2024 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.03.2017 у розмірі 117 049,89 грн.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 11 червня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 05 серпня 2024 року позовну заяву АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху та зобов`язано позивача усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом п`яти днів з дня вручення ухвали шляхом надання документів, що підтверджують повноваження представника позивача в особи, яка підписала позовну заяву.

13.08.2024 року на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху представник АТ «Акцент-Банк» - Мальований В.В. подав до суду заяву, в якій зазначив, що дана справа є малозначною, а відтак долучена ОСОБА_2 до позовної заяви довіреність є належним доказом на підтвердження наданих йому банком повноважень.

Залишаючи позов АТ «Акцент-Банк» без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що в ухвалі про відкриття провадження у справі суд, врахувавши вимоги статей 19, 274 ЦПК України, обставини справи та предмет спору, дійшов висновку про необхідність розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні клопотання сторони позивача у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження. При цьому, суд враховував, що при розгляді справи у порядку загального позовного провадження юридична особа може брати участь у ній через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника, яким є адвокат. У матеріалах справи відсутні докази того, що особа, яка підписала позовну заяву - Шкапенко О.В. наділений правом на самопредставництво позивача чи має статус адвоката. Наявність в матеріалах справи виданої на ім`я Шкапенка О.В. довіреності, а також наказу про його призначення на посаду керівника напрямку технологій стягнення проблемної заборгованості АТ «Акцент-Банк» за відсутності доказів, передбачених ч. 3 ст. 58 ЦПК України (статуту, положення, трудового договору, контракту тощо), в яких закріплено його повноваження діяти від імені відповідної юридичної особи в порядку самопредставництва, не підтверджує наявність у нього повноважень на звернення до суду з позовом від імені банку. Інших доказів наявності у Шкапенко О.В. повноважень представника позивача суду не надано.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Як передбачено ч.ч. 1 та 2 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

При цьому, у п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України в редакції, чинній на час подачі позову, визначено, що малозначними справами, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

У постанові Верховного Суду від 06 березня 2024 року у справі № 760/10973/21 (провадження № 61-16370св23) зазначено, що «суд апеляційної інстанції залишив поза увагою, що АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, визначивши ціну позову у розмірі 14 883,90 грн, що станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн x 100 = 268 400 грн), тобто ця справа на момент подання апеляційної скарги була малозначною відповідно до закону, а тому представництво АТ КБ «ПриватБанк» у суді апеляційної інстанції особою, яка не є адвокатом на підставі довіреності не суперечило вимогам цивільного процесуального закону. За таких обставин суд апеляційної інстанції зробив помилковий висновок про наявність підстав для повернення апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк».

У постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 759/3868/23 (провадження № 61-15040св23) зазначено, що: «…справа на момент подання апеляційної скарги була малозначною відповідно до закону, а тому представництво АТ КБ «ПриватБанк» у суді апеляційної інстанції особою, яка не є адвокатом на підставі довіреності не суперечило вимогам цивільного процесуального закону. За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про відсутність доказів, що Бережна Н.М. є адвокатом або її повноваження щодо діяльності від імені позивача у порядку самопредставництва, є помилковим».

Звертаючись до суду з позовом, АТ «Акцент-Банк» визначило ціну позову у сумі 117 049,89 грн, тобто у розмірі меншому ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, дана справа за ціною позову на час звернення банку з позовом відносилася до малозначних справ.

При цьому, малозначність справи не залежить від виду позовного провадження, в якому призначено розгляд справи, а тому відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України представником позивача АТ «Акцент-Банк» у справі, яка є малозначною в силу закону, могла бути особа, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність.

Як убачається з матеріалів справи, до позовної заяви АТ «Акцент-Банк», підписаної Шкапенком О.В., додано довіреність № 22908652-К-Н-О від 23.01.2024 року, згідно якої Шкапенка О.В. уповноважено представляти інтереси банку в місцевих судах, зокрема подавати, підписувати, пред`являти та підтримувати позови, строком до 22.01.2027 року.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про залишення позову АТ «Акцент-Банк» без розгляду.

З наведених мотивів, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 31 січня 2025 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379 ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задоволити.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 14 серпня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 31 січня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра