Дата документу 29.01.2025
Провадження № 6/334/16/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І.М.,

за участі секретаря судового засідання Мандик М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала до суду заяву у цивільній справі № 334/10865/23 про розстрочку виконання рішення суду, в якій просить дозволити їй сплачувати борг за кредитним договором частинами протягом 12 (дванадцяти) солідарно з відповідачам ТОВ «Авто Ролідас» у рівних частинах 6448 грн 05 коп. починаю з січня 2025 року.

В обґрунтування заяви про розстрочення посилається на те, що наразі вона самостійно виховую доньку ОСОБА_2 , яка навчається у вищому навчальному закладі. Також зазначила, що в провадженні слідчого відділення Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001097 від 25.06.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч.2,3 ст. 190 КК України. Кримінальне провадження № 000107 стосується шахрайських дій ТОВ «Везем Шиппинг» та ТОВ «Авто Ролідас», що полягають у заволодінні коштами шляхом обману та зловживання довірою. У даному кримінальному провадженні № 0001097 ОСОБА_1 визнано потерпілою. У зв`язку з чим не має можливості сплатити борг в повному обсязі одразу через низький дохід

У судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Суд уважає можливим розглядати заяву у відсутності сторін. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду.

У порядку ч.2ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяву про розстрочення виконання рішення суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно з частиною 2статті 435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням, але при цьому дотримувати баланс інтересів і боржника, на його право на розстрочку чи відстрочення виконання судового рішення.

Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення усієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч. 5ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2024 року позов Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» про стягнення кредитної заборгованості та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість кредитним договором № від 30.11.2021 року у розмірі 152 069 грн 29 коп. станом на 14.06.2023 року та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 2684 грн 00 коп.

На думку суду, заявником обґрунтована необхідність розстрочки виконання рішення суду, разом з тим ст.435 ч.5 ЦПК України надає право розстрочки лише на 12 місяців.

Вирішуючи вказане в заяві питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що заявник не намагається уникнути виконання рішення суду, а навпаки виконати його.

Проаналізувавши всі обставини справи, суд вважає за можливе заяву про розстрочку виконання рішення суду задовольнити.

Керуючись ст.258 -261,353,354,435 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду - задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» про стягнення кредитної заборгованості на 12 місяців.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Філіпова І. М.