ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1265/25 Справа № 179/833/24 Суддя у 1-й інстанції - Чорна А. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Новомосковського нотаріального округу Носенко Андрій Григорович про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Новомосковського нотаріального округу Носенко А.Г. про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_3 загинув. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 . Позивач вказує, вона та її неповнолітня донька ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги за законом. Донька чоловіка від попереднього шлюбу ОСОБА_2 від належної частки спадщини відмовилася. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Позивач вказує, у встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , однак приватним нотаріусом Новомосковського нотаріального округу Носенком А.Г. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документ на нерухоме майно. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку, загальною площею 68,2 м2, жилою 40,9 м2, що належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по праву спадкування за законом.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Новомосковського нотаріального округу Носенко А.Г. про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 19 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як зазначено у ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У справі встановлено, 01 березня 2022 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб (а.с.9).

У свідоцтві про народження ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком вказано ОСОБА_3 , матірю - ОСОБА_1 (а.с.10).

Із витягу з реєстру територіальної громади позивач ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с.14).

Відповідно до виписки з погосподарської книги виданої гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що він був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , номер обєкта ПГО 0561 в погосподарській книзі №7 відкритий на ОСОБА_5 , власник будинку ОСОБА_3 , характеристика обєкта нерухомості: житловий будинок, загальною площею 72 кв.м., житловою площею 46 кв.м. (а.с.13).

Позивач зазначала, що після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилася спадщина, яка складається із домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 .

Із копії спадкової справи №72/2023, заведеної приватним нотаріусом Новомосковського нотаріального округу Носенком А.Г. після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається 20 червня 2023 року в межах шестимісячного строку, встановленого законом, із заявою про прийняття спадщини звернулася донька померлого ОСОБА_2 (а.с.65).

21 червня 2023 року в межах шестимісячного строку, із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Новомосковського нотаріального округу Носенка А.Г. звернулася дружина померлого ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.67, 68).

05 липня 2023 року в межах шестимісячного строку, донька померлого ОСОБА_2 подала заяву, згідно якої відмовилася від прийняття спадщини, де б вона не була та з чого б вона не складалася, в тому числі і обов`язкової частки спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.69).

19 липня 2023 року ОСОБА_1 , яка діє від себе особисто та як законний представник малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського нотаріального округу Носенка А.Г. із заявою про прийняття спадщини рісля смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно транспортних засобів (а.с.69, 70).

19 липня 2023 року приватним нотаріусом Новомосковського нотаріального округу Носенком А.Г. після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , були видані свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на 1/2 частину спадщини кожній траспортний засіб марки SAMRO, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , траспортний засіб марки ЗАЗ, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.70, 71).

13 листопада 2023 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Новомосковського нотаріального округу Носенком А.Г. було відмовлено ОСОБА_1 , яка діє від себе особисто та як законний представник малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , з тих підстав, що не надані правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок (а.с.32).

06 лютого 2024 року ОСОБА_1 , яка діє від себе особисто та як законний представник малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського нотаріального округу Носенка А.Г. із заявою про прийняття спадщини смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , траспортний засіб марки MERSEDES-BENZ, тип спеціалізований вантажний фургон малотонажний, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.71).

06 лютого 2024 року приватним нотаріусом Новомосковського нотаріального округу Носенком А.Г. після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , видані свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на 1/2 частину спадщини кожній на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , траспортний засіб марки MERSEDES-BENZ, тип спеціалізований вантажний фургон малотонажний, реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.72, 73, 74).

14 березня 2024 року ОСОБА_1 , яка діє від себе особисто та як законний представник малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського нотаріального округу Носенка А.Г. із заявою про прийняття спадщини смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно земельної ділянки площею 0,1846 га, кадастровий номер :00:000:0108, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.71).

14 березня 2024 року приватним нотаріусом Новомосковського нотаріального округу Носенком А.Г. після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , видані свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на 1/2 частину спадщини кожній на земельну ділянку площею 0,1846 га, кадастровий номер :00:000:0108, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.75, 76).

Звернувшись до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку, загальною площею 68,2 м2, жилою 40,9 м2, що належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по праву спадкування за законом.

Відповідно до частини першої статті 1251 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що належним відповідачем у спорах про визнання права власності на майно у порядку спадкування є спадкоємці, тобто особи, визначені за заповітом або за законом, які звернулися у передбаченому порядку та строки із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця, та прийняли цю спадщину або вважаються такими, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

У цій справі, що переглядається, належним відповідачем за вимогою про визнання права власності на спадкове майно мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а за їх відсутності - територіальна громада.

Встановлено, 05 липня 2023 року в межах шестимісячного строку, донька померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подала заяву, згідно якої відмовилася від прийняття спадщини, де б вона не була та з чого б вона не складалася, в тому числі і обов`язкової частки спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.69).

Таким чином, ОСОБА_2 не є належним відповідачем у справі, оскільки відмовившись від прийняття спадщини у встановленому законом порядку, вона не є спадкоємцем, яка прийняла спадщину, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час розгляду справи між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем, якого вказала у позові позивач - ОСОБА_2 , спір щодо спадщини після смерті ОСОБА_3 відсутній, оскільки ОСОБА_2 не є спадкоємцем, так як ця особа відмовилась від прийняття спадщини, де б вона не була та з чого б вона не складалася, в тому числі і обов`язкової частки спадщини після смерті ОСОБА_3 та відповідно їх не оспорює, тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом.

У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі №759/19779/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно з ч.1-3 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому, слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача).

Клопотань про заміну неналежного відповідача ОСОБА_2 позивач не заявляла. Отже, правом заміни неналежного відповідача на належного у суді першої інстанції позивач в порядку та строки, передбачені положенням ст. 51 ЦПК України не скористалася.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що правовстановлюючі документи на нерухоме майно, на яке позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 - на 1/2 частину домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку, загальною площею 68,2кв.м. жилою 40,9 кв.м. в матеріалах справи взагалі відсутні, позивачем суду надані не були.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо доведеності позовних вимог, наявності підстав задоволення позовних вимог позивача є безпідставними та не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова