Справа №295/89/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретарів судового засідання Опанасюк В.А,. Білінської Л.С.,

позивача ОСОБА_1 (брала участь в судовому засіданні 03.10.2024),

представника позивача ОСОБА_2 (брала участь в судовому засіданні 03.10.2024 та 03.12.2024),

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

у порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 ,

про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить усунути перешкоди у користуванні власністю - приміщенням квартири АДРЕСА_1 , які чиняться ОСОБА_3 , шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого приміщення.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 , згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.02.2023 у спадковій справі №28/2019, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального круту Прімою Н.В. за реєстром №207, належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 01.02.2023 №321625942. Від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Пріми Н.В., якою ОСОБА_1 було неодноразово призначено протягом 2022-2023 років видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дочки, позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 втретє заявляються до суду вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю його, як чоловіка, та дочки позивача - як жінки, без шлюбу, з метою відібрання у позивача квартири, яка належала її дочці, та яку успадкувала ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , в порушення права власності, при висловленому йому офіційному запереченні, займає квартиру АДРЕСА_1 і перешкоджає позивачу проживати в цьому житлі. Позивач має потребу вселитись в належну їй в одній другій частині квартиру та проживати в ній, тому що квартира, у якій зареєстрована позивач, належить її онуку, а позивач в теперішній час вимушено, з вини ОСОБА_3 , з 2019 року проживає в садовому будинку, який призначений для тимчасового проживання в ньому в теплу пору року. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прімою Н.В., від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_3 надсилалась заява від 01.11.2022 з вимогою надати можливість реалізувати свої спадкові права щодо спірної квартири та передати їй безпідставно відібрані у позивача та утримувані ним правовстановлюючі документи на це нерухоме майно. Однак ОСОБА_3 , отримавши від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Пріми Н.В. зазначену заяву від 01.11.2022 №1883, усвідомлено продовжив чинити ОСОБА_1 перешкоди у володінні належним спадковим майном, які чинить з березня 2019 року по цей момент, і по цей час безпідставно утримує правовстановлюючі документи на це нерухоме майно. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Царіцина І.С., від імені ОСОБА_1 , надсилала ОСОБА_3 заяву від 15.02.2023 №801 з вимогою надати позивачу можливість реалізувати свої спадкові права щодо квартири і виселитись з цієї квартири та звільнити її до 21.03.2023. Також позивач зверталась на особистий прийом до Житомирського міського голови - роботодавця Поліводи М.Є., з проханням вплинути на підлеглого з метою припинення порушення права власності позивача та звільнення неналежної йому квартири, передавши її позивачу в належному стані, що підтверджується листом виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17.01.2023 №25/В-452. 03.03.2023 ОСОБА_3 отримав від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Царіциної І.С. заяву від 15.02.2023 №801, усвідомлено продовжив чинити позивачу перешкоди у володінні належним їй спадковим майном, які чинить з березня 2019 року, і по цей час безпідставно проживає у спірній квартирі. Також, на неправомірні дії ОСОБА_3 щодо незаконного зайняття ним спірної квартири і виселення з неї на вимогу власника, у 2019 році та у 2020 році онукою позивача ОСОБА_5 подавались заяви до поліції, з ОСОБА_3 поліцією проводились профілактичні бесіди щодо недопущення порушення прав і вчинення протиправної поведінки. Позивач вважає, що користування відповідачем спірною квартирою є безпідставним і позбавляє її права на користування приміщенням квартири, у якому ОСОБА_1 має потребу, а тому вбачаються обґрунтовані законом підстави для усунення перешкод у користуванні власністю, які позивачу чинить ОСОБА_3 , і виселення ОСОБА_3 з належної позивачу квартири.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 06.02.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.

19.03.2024 та 11.04.2024 до суду надійшли відзиви, які протокольною ухвалою суду від 23.05.2024 залишені без розгляду.

Інших заява по суті справи до суду не надійшло.

Протокольною ухвалою суду від 12.06.2024 підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті.

03.10.2024 від відповідача до суду надійшло письмове пояснення, у якому ОСОБА_3 вказує, що ОСОБА_6 у лютому 2001 року придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , квартира перебувала у нежилому стані. Колеги ОСОБА_6 , у тому числі відповідач, допомогли ОСОБА_6 зробити ремонт у квартирі. Мінімальний ремонт, який дозволяв з обмеженим комфортом проживати у квартирі, закінчили на початку 2001 року. З 2001 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 почали проживати разом за вищевказаною адресою, за спільні кошти понад десять років продовжували у квартирі ремонтні роботи, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, та перебували у фактичних шлюбних відносинах. У спірній квартирі позивач проживає за згодою померлого власника, правила добросусідства не порушує, приймає участь у благоустрої будинку та прилеглої території, у повному обсязі оплачує комунальні послуги. ОСОБА_1 , окрім спірної квартири, після смерті ОСОБА_6 успадкувала також частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 вказує, що змушений проживати у спірному житлі, оскільки його житло за адресою: АДРЕСА_3 , прийшло у нежитловий стан у період з кінця 2013 року по березень 2019 року, коли всі сили та кошти були кинуті на боротьбу з онкологічним захворюванням, яким захворіла та від якого ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач та третя особа матеріальної допомоги на лікування ОСОБА_6 не надавали. Зазначає, що був членом сім`ї попередньої власниці квартири ОСОБА_6 , 18 років жив разом з нею та вів спільне господарство, вселився у житло за її згодою, іншого житла для проживання в даний час не має. Позивач ОСОБА_1 має 2-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , частину 3-кімнатної квартири (спадок після смерті дочки ОСОБА_6 ) за адресою: АДРЕСА_2 , двоповерхову дачу в ОСОБА_7 дачному масиві, якою користується незалежно від пори року, з опаленням, електрикою, водопостачанням (колодязь з насосом), вбиральнею, господарськими приміщеннями для утримання для власних потреб і продажу кролів, індиків, курей, качок, присадибною ділянкою, де вирощується городина, ягодні культури. Цю будівлю останніх 18-20 років ОСОБА_1 використовує як постійне місце проживання, відвідуючи місто лише за необхідності. Відповідач не заперечує проти вселення ОСОБА_1 в 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , власницею 1/2 частини якої вона є згідно зі свідоцтвом про спадщину за законом від 01.02.2023, однак відповідач категорично проти виселення його із займаної площі (інша половина квартири). Предметом позову у даній справі є усунення перешкод у користуванні ОСОБА_1 власністю, але відповідач не чинив ніяких перешкод, адже ОСОБА_1 до нього не зверталася з вимогами усунення перешкод у вселенні, а наполягаючи виключно на його виселенні. Позивач не обґрунтувала, у чому саме полягають перешкоди у користуванні власністю, ОСОБА_1 з дня смерті ОСОБА_8 володіє ключами від квартири, доказів на підтвердження чинення відповідачем перешкод не надає.

Позивач та її представник у судових засіданнях за їх участі позов підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача додатково пояснила, що відповідач чинить перешкоди у користуванні квартирою своєю фізичною присутністю, оскільки не має законних підстав там проживати. Позивач та третя особа усно та письмово звертались до дільничного офіцера поліції та до управління поліції із заявами з приводу незаконного проживання відповідача у квартирі.

У судове засідання, яким завершується розгляд справи, позивач та її представник не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні. Відповідач пояснив, що квартиру ОСОБА_6 придбала у жахливому стані, відповідач допомагав її ремонтувати та проживав там з 2001 року. Після смерті ОСОБА_6 , коли він був зайнятий питаннями організації поховання, у квартирі залишилась ОСОБА_1 , після чого з квартири зникли ключі від неї та документи, гадає, що ключі взяла позивач. Відповідач не чинить перешкоди позивачу у користуванні належної їй частиною квартири, ОСОБА_1 жодного разу з цього приводу до нього не зверталась, замки у вхідних дверях не змінювались. Іншого житла відповідач не має, у будинку, де зареєстроване його місце проживання, зруйнувався дах, оскільки відповідач всі кошти витрачав на лікування ОСОБА_6 та не мав можливості ремонтувати своє житло. Представник відповідача пояснив, що позивач є власником частини квартири, тому вона не може заявляти вимоги щодо всієї квартири. ОСОБА_1 з 01.02.2023 жодного разу не з`являлась у квартиру, не вимагала надати ключі від квартири, оскільки має комплект ключів, відповідач не чинить позивачу перешкоди у користуванні квартирою, доказів протилежного позивач не надала.

Треті особи у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.02.2023, яке видане приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прімою Н.В., спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_6 , 1959 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її мати ОСОБА_1 , в частці у спадщині, її дочка ОСОБА_5 , в частці у спадщині. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 . Свідоцтво про право на спадщину на частку спадкового майна видано ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину на частку спадкового майна ще не видано (а.с. 6).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав від 01.02.2023, ОСОБА_1 належить частини квартири за адресою: АДРЕСА_5 , на праві спільної часткової власності (а.с. 7).

З копії паспорту громадянина України НОМЕР_1 вбачається, що місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 5).

З листа Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 08.01.2020 вбачається, що ОСОБА_5 зверталась до управління поліції з приводу неправомірних дій ОСОБА_3 . В ході проведення перевірки в даному випадку вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, вирішення яких відноситься до компетенції суду. Також із ОСОБА_3 було проведено профілактичну бесіду про недопущення вчинення протиправної поведінки в побуті (а.с. 16).

Згідно з довідкою дільничного офіцера поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 03.01.2020, 27.12.2019 до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області надійшло звернення від ОСОБА_5 з приводу неправомірних дій ОСОБА_3 . В ході перевірки було встановлено, що з даного приводу ОСОБА_9 вже зверталася з письмовим зверненням до Житомирського ВП яке було зареєстроване в ЖЄО №60483 від 06.12.2019, по якому проводилася перевірка та прийнято рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян». Також в ході проведення перевірки в даному випадку вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, вирішення яких відноситься до компетенції суду. Із ОСОБА_3 було проведено профілактичну бесіду про недопущення вчинення протиправної поведінки в побуті. Враховуючи те, що в ході перевірки в даних матеріалах не встановлено фактів вчинення кримінального правопорушення, тому підстав для внесення даної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має (а.с. 15).

01.11.2022 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Пріми Н.В. із заявою, у якій просила передати ОСОБА_3 заяву про надання документів про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , які необхідні для оформлення спадкових прав (а.с. 8).

З листа виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 зверталася щодо дій директора Житомирського Центру творчості дітей і молоді ОСОБА_3 щодо звільнення ним квартири АДРЕСА_1 . Вказано, що правовідносини між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 є цивільно-правовими, мають приватний характер і вирішуються в установленому законом порядку. Безпосереднє вирішення вказаних спірних питань між сторонами не відноситься до повноважень міської ради, виконавчих органів міської ради та її посадових осіб (а.с. 9).

15.02.2023 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Царіциної І.С. із заявою, у якій просила передати ОСОБА_3 листа з вимогою виселення/звільнення квартири за адресою: АДРЕСА_5 , до 20.03.2023 (а.с. 10).

Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Царіциною І.С. видано свідоцтво від 09.05.2023, яким посвідчено, що 27.02.2023 заяву ОСОБА_1 , яка містила вимоги про виселення/звільнення квартири за адресою: АДРЕСА_5 , передано ОСОБА_3 . Заява була передана рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана 03.03.2023 (а.с. 14).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (стаття 379 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна (статті 317 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

У частині третій статті 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав. Виселення цих осіб пов`язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі.

Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб (частина перша статті 383 ЦК України).

Відповідач ОСОБА_3 посилається на те, що до спірної квартири він вселився за згодою колишнього власника ОСОБА_6 . Зазначені обставини стороною позивача не заперечуються.

Таким чином, оскільки вселення відповідача до житла відбулося за згодою власника, відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_3 самоправно зайняв жиле приміщення.

Згідно зі статтею 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 8 Конвенції гарантує кожній особі право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine») поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у право на житло.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі №90/12384/16-ц, від 22.11.2018 у справі №760/13113/14-ц, від 26.02.2020 у справі №333/6160/17, від 18.03.2020 у справі №182/6536/13-ц, від 22.12.2021 у справі №758/12823/17, від 24.12.2020 у справі № 369/6361/15-ц.

У пункті 2 статті 8 Конвенції визначено підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених у пункті 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров`я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у пункті 2 статті 8 Конвенції.

Суд зауважує, що зміст «трискладового тесту» для оцінки відповідності втручання у право особи європейським стандартам правомірності такого втручання охоплює такі критерії, які мають оцінюватися у сукупності: 1) законність вручання (згідно із законом); 2) легітимна мета (виправданість втручання загальним інтересом); 3) дотримання принципу пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою, тобто необхідність у демократичному суспільстві.

Водночас у постанові Великої Палати Верховного від 21.08.2019 у справі №569/4373/16 зазначено, що навіть якщо законне право на зайняття житлового приміщення припинене, особа вправі сподіватися, що її виселення буде оцінене на предмет пропорційності у контексті відповідних принципів статті 8 Конвенції.

У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Оцінюючи конкуруючий приватний інтерес позивача та відповідача щодо проживання у спірній квартирі, суд приймає до уваги, що місце проживання ні позивача, ні відповідача, за адресою: АДРЕСА_5 , не зареєстроване. Разом з тим, зазначена квартира, є житлом ОСОБА_3 , зважаючи на наявність достатніх і тривалих зв`язків відповідача зі спірною квартирою, що позивачем не спростовується.

У постанові Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №925/180/18 зазначено, що звернутися із негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем є лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

У постанові Верховного Суду від 30.06.2021 у справі №661/1702/17 зазначено, що власник має право вимагати усунення порушення його прав, якщо дії третіх осіб мають неправомірний характер.

ОСОБА_1 у позові посилається на те, що ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у користуванні належним позивачу майном, яке вона має потребу використовувати для проживання.

Разом з тим, суд зауважує, що ОСОБА_1 просить усунути перешкоди у користуванні приміщенням квартири АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 із спірної квартири. Однак, позивач є власником не всієї квартири, а лише її частини, власником іншої частини квартири є третя особа ОСОБА_5 , яка жодного інтересу до справи не виявила. Оскільки ОСОБА_1 не є власником цілої квартири, вона не уповноважена заявляти позов щодо усунення перешкод у користуванні всією квартирою, а такими правомочностями позивач наділена лише щодо свої частки квартири.

Зважаючи на те, що спірна квартира є житлом відповідача, а позивач зазначену квартиру не використовувала та не використовує як житло, суд вважає, що виселення ОСОБА_3 із займаного ним житлового приміщення не відповідатиме принципу пропорційності між інтересами позивача та відповідача.

Крім того, будь-яких доказів того, що ОСОБА_3 вчиняє протиправні дії, в результаті яких позивач не може здійснювати правомочності власника щодо належної їй частини квартири, матеріали справи не містять.

При цьому, відповідач у своїх поясненнях зазначає, що у ОСОБА_1 є ключі від спірної квартири, замки у вхідних дверях з часу смерті ОСОБА_6 не змінювались, відповідач не заперечує та не перешкоджає щодо вселення позивача до належної їй частини спірної квартири. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що квартира за адресою: АДРЕСА_5 , є житлом ОСОБА_3 , а втрата житла є крайньою формою втручання у право на житло, позивач не довела належними та допустимими доказами, що відповідач чинить їй перешкоди у користуванні частини за адресою: АДРЕСА_5 , та не довела, що відповідач вчиняє протиправні дії, у зв`язку з якими позивач позбавлена можливості здійснювати правомочності власника щодо належної їй частини квартири, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні власністю - приміщенням квартири АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого приміщення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.А. Воробйова

Повне рішення складено 10.02.2025.