Справа № 301/3019/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

в особі головуючої судді Даруда І.А.

при секретарі Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що у 2024 році між ним та відповідачем по справі - ОСОБА_3 укладено письмовий попередній договір купівлі - продажу земельної ділянки за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить відповідачці по справі на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку від 15.11.2022 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1203. Відомості про земельні ділянки внесені до кадастрового реєстру із присвоєнням кадастрових номерів та їх державної реєстрації речового права, що стверджується Витягами з Державного реєстру речових прав №355571395; реєстраційний номер об`єкта майна №219; номер відомостей про речове право №52648676; кадастровий номер №:05:001:0049, площею 0,42 га; та №, реєстраційний номер об`єкта майна №1219; номер відомостей про речове право № 256903482; кадастровий номер № 0:04:001:0042, площею 1,88 га.

01 жовтня 2024 року обговоривши з відповідачем всі істотні умови попереднього договору купівлі - продажу нерухомого майна, домовились про те, що відповідач - ОСОБА_2 продала позивачу - ОСОБА_1 земельні ділянки. Так, згідно досягнутої домовленості позивач ОСОБА_1 виплатив готівкою відповідачу гроші в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, а в свою чергу ОСОБА_2 передала йому у власність вищевказані об`єкти нерухомого майна.

Згідно умов попереднього договору, сторони домовилися, що у продовж 10-ти днів з моменту оформлення попереднього договору, відповідач оформить договір купівлі-продажу майна, яке належить йому на підставі правовстановлюючих документів.

Цього ж дня 01 жовтня 2024 року в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 було передано готівкою ОСОБА_2 кошти в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, а відповідачем, відповідно, передано позивачу правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомого майна, що стверджується розписка: приєднаною до матеріалів справи.

Втім укласти договір купівлі-продажу майна відповідач до цього часу так і не спромоглася.

Відтак, з жовтня 2024 року позивач володіє та використовує земельні ділянки, хоча й не був оформлений, як власник.

Однак, не дивлячись на те, що ОСОБА_2 зобов`язувалася до 27 жовтня 2024 року укласти із позивачем ОСОБА_1 договір купівлі-продажу та незважаючи на неодноразові звернення позивача з проханням укласти даний правочин, продавець ухилилася від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу через різні сімейні обставин, тому зазначена обставина перешкоджала позивачу в повному обсязі розпоряджатися цим майном.

Відмова ОСОБА_2 укласти договір купівлі - продажу, позбавила позивача можливості належним чином укласти правочин у відповідності до вимог діючого законодавства.

З вищевикладеного слідує, що сторони не тільки домовились між собою щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна, але ж й повністю виконали всі умови, пов`язані з купівлею-продажем вказаного майна, однак, договір купівлі-продажу до цього часу не уклали.

Позивач ОСОБА_1 впідготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій збільшені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій справу просила розглянути без її участі, зазначила, що проти задоволення збільшених позовних вимог не заперечує та такі визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що 01 жовтня 2024 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем по справі - ОСОБА_2 укладено письмовий попередній договір купівлі - продажу земельної ділянки за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить відповідачці по справі на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку від 15.11.2022 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1203. Відомості про земельні ділянки внесені до кадастрового реєстру із присвоєнням кадастрових номерів та їх державної реєстрації речового права, що стверджується Витягами з Державного реєстру речових прав №355571395; реєстраційний номер об`єкта майна №219; номер відомостей про речове право №52648676; кадастровий номер №:05:001:0049, площею 0,42 га; та №, реєстраційний номер об`єкта майна №1219; номер відомостей про речове право № 256903482; кадастровий номер № 0:04:001:0042, площею 1,88 га.(а.с. 51-54)

Також, суд дослідив, що 01 жовтня 2024 року обговоривши з відповідачем всі істотні умови попереднього договору купівлі - продажу нерухомого майна, домовились про те, що відповідач - ОСОБА_2 продала позивачу - ОСОБА_1 земельні ділянки. Так, згідно досягнутої домовленості позивач ОСОБА_1 виплатив готівкою відповідачу гроші в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, а в свою чергу ОСОБА_2 передала йому у власність вищевказані об`єкти нерухомого майна. (а.с. 49)

Згідно умов попереднього договору, сторони домовилися, що у продовж 10-ти днів з моменту оформлення попереднього договору, відповідач оформить договір купівлі-продажу майна, яке належить йому на підставі правовстановлюючих документів.

Цього ж дня 01 жовтня 2024 року в рахунок виконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 було передано готівкою ОСОБА_2 кошти в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, а відповідачем, відповідно, передано позивачу правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомого майна, що стверджується розпискою, приєднаною до матеріалів справи. (а.с. 50)

Втім укласти договір купівлі-продажу майна відповідач до моменту звернення позивача до суду й по теперішній час так і не спромоглася.

Отже, як вбачається з наданих доказів, з жовтня 2024 року позивач володіє та використовує земельні ділянки, хоча й не був оформлений, як власник.

Однак, не дивлячись на те, що ОСОБА_2 зобов`язувалася до 27 жовтня 2024 року укласти із позивачем ОСОБА_1 договір купівлі-продажу та незважаючи на неодноразові звернення позивача з проханням укласти даний правочин, продавець ухилилася від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу через різні сімейні обставин, тому зазначена обставина перешкоджала позивачу в повному обсязі розпоряджатися цим майном.

Відмова ОСОБА_2 укласти договір купівлі - продажу, позбавила позивача можливості належним чином укласти правочин у відповідності до вимог діючого законодавства.

З вищевикладеного слідує, що сторони не тільки домовились між собою щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна, але ж й повністю виконали всі умови, пов`язані з купівлею-продажем вказаного майна, однак, договір купівлі-продажу до цього часу не уклали. На підставі чого, суд прийшов до висновку, що збільшені вимоги позивача є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 208 ч. 1 п. 3 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Така згода між сторонами була досягнута по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу зазначеної силосної ями та залізобетонних колон з навісу. Зокрема, було досягнуто згоди по наступних умовах договору купівлі-продажу: визначено предмет договору купівлі-продажу, погоджено ціну товару (нерухомого майна), внесено позивачем, як покупцем, належної грошової суми за придбаний товар, споруди продавцем передані, а позивач, в свою чергу, вказане майно отримав та на власний розсуд користується та володіє ними.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином з моменту передання земельної ділянки позивач ОСОБА_1 , став її власником.

Згідно ст. 218 ч. 3 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст.ст.4,12,19,83,175,177,184,259,263,265,268 ЦПК України ст. ст. 208, 218, 321, 334, 638, 665 Цивільного кодексу України, суд, -

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі витягів з Державного реєстру речових прав № 355571395; реєстраційний номер об`єкта майна № 1219; номер відомостей про речове право № 52648676; кадастровий номер № :05:001:0049, площею 0,42 га; та № , реєстраційний номер об`єкта майна № 219; номер відомостей про речове право № 56903482; кадастровий номер № :04:001:0042, площею 1,88 га.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Витягів з Державного реєстру речових прав № ; реєстраційний номер об`єкта майна № 1219; номер відомостей про речове право № 252648676; кадастровий номер № 0:05:001:0049, площею 0,42 га; та № , реєстраційний номер об`єкта майна № 1219; номер відомостей про речове право № 256903482; кадастровий номер № 0:04:001:0042, площею 1,88 га.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 30.01.2025 року.

Суддя: І. А. Даруда