Провадження 2/193/75/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

30 січня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Томинця О. В.,

за участю секретаря судового засідання Оселедець О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

01.11.2024 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява представника ТОВ «Коллект Центр» до відповідача ОСОБА_1 , за яким представник позивача просить суд ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача кредитну заборгованість за кредитним договором № від 31.01.2022 у розмірі 21916,61 грн., судовий збір, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн..

В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 31.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено Договір № . Цей кредитний договір, паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ФР»www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення кредитного договору та до яких позичальник приєднався підписавши кредитний договір складають єдиний кредитний договір.

01.09.2021 було укладено договір №01/09/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» відступило на користь АТ "ТАСКОМБАНК" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №.

21 грудня 2023 року було укладено договір №HI/11/14-Ф, відповідно до якого АТ "ТАСКОМБАНК" відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №.

Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № від 31.01.2022 станом на день подання позову становить 21916,61 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 10789,58 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 0,93 грн., заборгованість з комісії 11126,10 грн., а також витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн., та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн..

Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 11.11.2024 цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадження з викликом сторін.

Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача, що підтверджено відповідним клопотанням викладений у прохальній частині позову.

Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема шляхом опублікування оголошення на сайті Судова влада про її виклик до суду, відзиву на позовну заяву, заяв, клопотань у встановлений судом строк не надавав.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 31.01.2022 між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ОСОБА_1 укладено договір № .

Відповідно до п.1.2. договору сума кредиту становить 11658 грн, зі строком кредитування 18 місяців.

Згідно з п. 1.3 позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту № , який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до підписаного сторонами паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № початковий процент при наданні кредиту 8,0%, що становить 600 грн від суми кредиту. Згідно з графіком платежів щомісячний платіж становить уро змірі 1347,21 грн. з 31.01.2022 по 01.08.2023.

01 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та АТ "ТАСКОМБАНК" укладено договір № 01/09/21, згідно з яким ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» відступило на користь АТ "ТАСКОМБАНК" право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №.

21 грудня 2023 року між АТ "ТАСКОМБАНК" та позивачем було укладено договір факторингу №НІ/11/14-Ф, відповідно до якого АТ "ТАСКОМБАНК" відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № (а.с. 5-7).

Згідно з наданим розрахунком заборгованості кредитна заборгованість відповідача станом на 01.11.2024 складає 21916,61 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 10789,58 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 0,93 грн., заборгованість з комісії 11 126,10 грн.

Правове врегулювання правовідносин.

Відповідно до ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Також, згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник (у даному випадку - відповідач) вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 статті ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У зв`язку із невиконанням кредитних зобов`язань у відповідача виникла кредитна зоборгованість у загальному розмірі 21916,61 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10789,58 грн, заборгованості за відсотками (на дату відступлення права вимоги) 0,93 грн., та заборгованості за комісією у розмірі 11126,10 грн., що підтверджено випискою по особовому рахунку.

Однак із досліджених матеріалів справи суд в частині стягнення заборгованості зп комісією доходить до наступного виснвоку.

Так, комісія за надання кредиту не є за своєю природою економічною платою за надання кредиту.

Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на споживчі потреби, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Такий правовий висновок узгоджується з викладеним висновком Верховного Суду України у постанові від 06.09.2017 по справі № 6-2071цс16, а також аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 №6-1746цс16, згідно якої зроблено висновок, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення винагороди, у тому числі за надання фінансового інструмента та за резервування ресурсів, а нарахування платежів за послуги, що супроводжують кредит за рахунок позивача є незаконним.

Аналогічні позиції викладені також у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 708/195/19 (провадження № 61-1789св19) та 01.04.2020 року у справі №583/3343/19 (провадження №61-22778св 19), та у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку чи іншої фінансової установи, відповідно, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що підлягає сплаті позичальником. Так як надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам самої кредитної установи (банку), то такі дії не є послугами, що надаються клієнту-позичальнику (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2019 по справі за №520/2614/17).

Враховуючи викладене, ТОВ «Коллект-Центр» не мало права встановлювати такий платіж за дії, які фінансова установа вчиняє на власну користь, тому як вона отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, окрім того дослідивши зміст самого кредитного договору укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем № від 31.01.2022 вбачається про відсутність досягнення згоди щодо сплати комісії, лише договором передбачено (п.3.1) сплату штрафу у розмірі 1 % від суми наданого кредиту за кожний факт прострочки відповідно до графіку, однак вимоги щодо стягнення штрафу позивачем не заявлено.

З огляду на, що позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з комісії, є необґрунтованою і в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Поміж тим, суд вважає що позов ТОВ «Коллект-Центр» підлягає до задоволення в частині стягнення боргу за тілом кредиту у сумі 10789,58 грн та процентів у розмірі 0,93 грн., тоді як в задоволенні вимог про стягнення комісії у розмірі 11126,10 грн слід відмовити.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування суми правничої допомоги у розмірі 9 000 грн, представником позивача в підтвердження понесених витрат надано копію договору №01-07/2024 від 01.07.2024 про надання юридичних послуг укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявка на надання юридичної допомоги №438 від 14.08.2024 на суму 9000,00 грн. (а.с. 16); витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 на суму 9000,00 грн. (а.с. 17).

Згідно з п. 1 ч. 3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 4 ст.137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Так, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах № 810/3806/18 від 17.09.2019 року, № 320/11366/20 від 13.05.2022 року.

З урахуванням складності справи, що була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, а також складність справи, яка у даному випадку має не значну складність, об`єм виконаної роботи полягав лише у межах складання позовної заяви, надання консультації та підготовки пропозиції, водночас враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача в розмірі 4000,00 грн.

Крім цього, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь позивача судові витрати понесені останнім на оплату судового збору, але пропорційно до розміру задоволених позовних вимогу сумі 1490,82 грн..

Керуючись ст. 207, 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258-268, 273, 280, 352-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" суму заборгованості за кредитним договором № від 31.01.2022, яка станом на 01.11.2024 становить у розмірі 10790 (десять тисяч сімсот дев`яносто) гривень 51 копійка, що складається з: заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 10789,58 грн. та заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 0,93 грн.,

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1490 (одна тисяча чотириста дев`яносто) гривень 82 копійки.

У решті частині вимог про стягнення комісії та стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дані позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , адреса: вул. Мечнікова,3, офіс 306, м. Київ, 01133.

Дані відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 30.01.2025.

Суддя О. В. Томинець