ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2025 року м. Кропивницький

справа № 395/1082/24

провадження № 22-ц/4809/171/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), суддів: Мурашка С. І., Чельник О. І., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2024 року у складі головуючого судді Забуранного Р. А.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, заперечень на позов і рішення суду першої інстанції.

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , яким просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №17418-06/2023 від 13.06.2023 та за кредитним договором №00304-08/2023 від 01.08.2023 у розмірі 83 043,00 грн.

Позов мотивовано тим, що між Товаристом з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено ряд договорів про надання фінансового кредиту, зокрема кредитний договір №17418-06/2023 від 13.06.2023 та кредитний договір №00304-08/2023 від 01.08.2023.

Відповідно до умов договорів позивач надав відповідачці фінансові кредити на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредити та сплатити проценти за користування кредитами в порядку та на умовах, визначених договорами.

Товариство свої зобов`язання за кредитними договорами виконало в повному обсязі, а саме перерахувало грошові кошти в обсязі та у строк, що визначені умовами кредитних договорів, на банківську картку, номер якої був вказаний у кредитних договорах.

12.12.2023 ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит- Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір факторингу №12122023.

Згідно вищевказаного договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Аванс Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №17418-06/2023 від 13.06.2023 та кредитним договором №00304-08/2023 від 01.08.2023.

Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором №17418-06/2023 від 13.06.2023 становить 62 163 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 15 000 грн, заборгованість за відсотками 47 163 грн; заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором №00304-08/2023 від 01.08.2023 становить 20 880 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 4 800 грн; заборгованість за відсотками 16 080 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідачки за кредитними договорами становить 83 043 грн.

У відзиві на позов представник відповідачки просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказала, що позов є необґрунтованим та недоведеним належними та допустимими доказами. Зазначила, що позивач не надав первинних бухгалтерських документів, на підтвердження руху коштів на банківський рахунок відповідачки; не надав доказів повідомлення відповідачки про відступлення права вимоги новому кредитору, не надав належного повного розрахунку заборгованості, невірно здійснив обрахунок відсотків за користування коштами, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог (а.с.100-102).

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2024 року відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, щодо отримання відповідачкою кредитних коштів, що в свою чергу позбавило суд можливості дослідити правову природу, суттєві умови та дійсність договірних зобов`язань.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», подало до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2024 року та ухвалення нового, про повне задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що між Товаристом з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено ряд договорів про надання фінансового кредиту, зокрема кредитний договір №17418-06/2023 від 13.06.2023 та кредитний договір №00304-08/2023 від 01.08.2023, відповідно до умов яких Товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Товариство свої зобов`язання за кредитними договорами виконало в повному обсязі, перерахувало грошові кошти в обсязі та у строк за визначеними умовами кредитного договору №17418-06/2023 від 13.06.2023 та кредитного договору №00304-08/2023 від 01.08.2023.

Відповідачка, у свою чергу, не виконала умови кредитного договору №17418-06/2023 та кредитного договору №00304-08/2023.

На підтвердження укладення кредитних договорів представником Товариства до позовної заяви надано копію договору про надання фінансового кредиту № 17418- 06/2023, графіку платежів (додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 17418-06/2023), копію договору про надання фінансового кредиту №00304-08/2023, графіку платежів (додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту №00304-08/2023), які підписані електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 .

Договір про надання споживчого кредиту № 17418-06/2023 зі сторони відповідачки було підписано електронним підписом, створеним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, який сформовано автоматично та було направлено відповідачці на номер мобільного телефону, що був повідомлений ним ТОВ «Аванс Кредит» та зазначений в договорі №17418-06/2023 від 13.06.2023.

Договір про надання споживчого кредиту № 00304-08/2023 зі сторони відповідачки було підписано електронним підписом, створеним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який сформовано автоматично та було направлено відповідачці на номер мобільного телефону, що був повідомлений нею ТОВ «Аванс Кредит» та зазначений в договорі №00304-08/2023 від 01.08.2023.

У довідках про ідентифікацію передбачені всі персональні дані відповідачки, зокрема РНОКПП та дата народження, що дає можливість її ідентифікувати.

За вказаними у довідці про ідентифікацію відомостями можна встановити, кому саме було надіслано одноразовий ідентифікатор та ким підписано кредитний договір №17418- 06/2023 від 13.06.2023 та кредитний договір №00304-08/2023 від 01.08.2023.

Позивач вказує, що ОСОБА_1 свідомо уклала ці договори, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики у зв`язку з їх прийняттям. Кредитодавцем у свою чергу чітко виконані усі умови договорів, у тому числі щодо перерахування кредитних коштів на зазначений у заявах номер банківської карти, нарахування процентів за кредитним договором №00236-07/2023 та кредитним договором №00304-08/2023.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін. Вказала, що позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування відповідачці кредитних коштів, а долучені до позову докази не є належними та допустимими доказами, які можуть підтвердити отримання нею кредитних коштів (а.с.194).

У письмових поясненнях поданих представником позивача вказано, що відсутність у матеріалах справи виписок з особових рахунків абсолютно не свідчить про відсутність у відповідача заборгованості, оскільки згідно з п. 1.6. кредитного договору №17418-06/2023 кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , а згідно п. 1.6. кредитного договору №00304-08/2023 кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 .

ТОВ «Аванс Кредит» не створює окремий рахунок для позичальника, а надає кошти на уже існуючий, отже, не може мати доступу до таких рахунків для того, аби отримати інформацію щодо вчинених фінансових операцій.

Позивач стверджує, що ОСОБА_1 свідомо уклала кредитні договори, маючи можливість розрахувати доцільність взяття на себе такого зобов`язання та оцінити усі ризики у зв`язку з його прийняттям. Кредитодавцем у свою чергу чітко виконані усі умови договорів, у тому числі щодо нарахування процентів за кредитним договором №00236-07/2023 та кредитним договором №00304-08/2023. У зв`язку з викладеним позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі (а.с.198-199).

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Щодо договору про надання фінансового кредиту № 17418-06/2023 від 13 червня 2023 року.

13 червня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 17418-06/2023 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора W0426, згідно з умовами якого, відповідачу надано кредит у розмірі 15 000,00 грн на строк 360 днів до 06 червня 2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, а відповідач зобов`язаний був повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності до умов договору (а.с.19-23).

Згідно п. 1.1. договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит у розмірі 15 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.2. визначено тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту: 13.06.2023. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 06.06.2024.

Згідно п. 1.4.-1.4.1. договору тип процентної ставки фіксована; процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 договору.

Відповідно до п. 1.5 договору клієнт зобов`язаний сплачувати проценти кожні 25 днів; детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього Договору.

Пунктом 1. 6 передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки №4149-49хх-хххх-3614, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

Згідно п. 2.18. договору укладення договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.19-23).

Згідно додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №17418-06/2023 від 13 червня 2023 року, ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 погодили графік платежів за кредитним договором. Вказаний додаток підписаний директором ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) W0426 (а.с.24).

Із заявки-анкети на отримання фінансового кредиту від 13 червня 2023 року вбачається, що відповідачем надано позичальнику персональні дані та номер картки № НОМЕР_3 хх-хххх-3614 (а.с.28).

Відповідачем також підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому міститься основна інформація щодо умов кредитування (а.с.24 зворот - 27).

Факт перерахування коштів 13 червня 2023 року на суму 15 000 грн на картку відповідача № НОМЕР_3 хх-хххх-3614 підтверджується довідкою від сервісу онлайн платежів iPay.ua (а.с. 30).

Згідно довідки про ідентифікацію, виданої представником ТОВ «Аванс Кредит», клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , з яким укладено договір №17418-06/2023 від 13 червня 2023 року, ідентифікований ТОВ «Аванс Кредит». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора):

Одноразовий ідентифікатор 0426: час відправки ідентифікатора позичальнику 13.06.2023 10:23; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 83 (а.с.34).

Відповідно до розрахунку заборгованості по договору №17418-06/2023 від 13 червня 2023, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 12 грудня 2023 року становить 62 163 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 15 000 грн, заборгованість за відсотками 47 163 грн (а.с.31-32).

Щодо договору про надання фінансового кредиту №00304-08/2023 від 01 серпня 2023 року.

01 серпня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 00304-08/2023 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора W2591, згідно з умовами якого, відповідачу надано кредит у розмірі 4 800,00 грн на строк 360 днів до 25 липня 2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2, 50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, а відповідач зобов`язаний був повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності до умов договору (а.с.46-50).

Згідно п. 1.1. договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит у розмірі 4 800,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.2. визначено тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту: 01.08.2023. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 25.07.2024.

Згідно п. 1.4.-1.4.1. договору тип процентної ставки фіксована; процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 договору.

Відповідно до п. 1.5 договору клієнт зобов`язаний сплачувати проценти кожні 25 днів; детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору.

Пунктом 1. 6 передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-87хх-хххх-6841, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

Згідно п. 2.18. договору укладення договору відбувається згідно Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №00304-08/2023 від 01 серпня 2023 року, між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 погоджено графік платежів за кредитним договором. Вказаний додаток підписаний директором ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) W2591 (а.с.51).

Із заявки-анкети на отримання фінансового кредиту від 01 серпня 2023 року вбачається, що відповідачем надано позичальнику персональні дані та номер картки № НОМЕР_5 хх-хххх-6841 (а.с.56).

Відповідачем також підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому міститься основна інформація щодо умов кредитування (а.с.57-55).

Факт перерахування коштів 01 серпня 2023 року на суму 4 800,00 грн на картку відповідача № НОМЕР_5 хх-хххх-6841 підтверджується довідкою від сервісу онлайн платежів iPay.ua (а.с. 58).

Згідно довідки про ідентифікацію, виданої представником ТОВ «Аванс Кредит», клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , з яким укладено договір №00304-08/2023 від 01 серпня 2023 року, ідентифікований ТОВ «Аванс Кредит». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора):

Одноразовий ідентифікатор 2591: час відправки ідентифікатора позичальнику 01.08.2023 11:16; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 83 (а.с.61).

Відповідно до розрахунку заборгованості по договору №00304-08 від 01 серпня 2023 року, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 12 грудня 2023 року становить 20 880,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 4 800,00 грн, заборгованість за відсотками 16 080, 00 грн (а.с.59-60).

12 грудня 2023 року ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №12122023.

Згідно вищевказаного Договору, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Аванс Кредит», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №17418-06/2023 від 13 червня 2023 року та кредитним договором №00304-08 від 01 серпня 2023 року (а.с.62-67).

Згідно копії акту приймання-передачі від 12 грудня 2023 року письмового та електронного Реєстру Боржників від 12 грудня 2023 року до Договору факторингу №12122023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали даний акт про те, згідно з вимогами ст. 8 Договору факторингу №12122023 від 12 грудня 2023 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників Клієнта від 12 грудня 2023 року, складений у письмовій формі згідно з Додатком №1 до Договору та електронній формі згідно з Додатком1-1 до Договору (а.с.69).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №12122023 від 12 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за фінансовим договором №17418-06/2023 від 13 червня 2023 року у розмірі 62 163, 00 грн, з яких: 15 000,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням за тілом кредиту, 47 163,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги (а.с.68).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №12122023 від 12 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за фінансовим договором №№00304-08 від 01 серпня 2023 року у розмірі 20 880, 00 грн, з яких: 4 800,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням за тілом кредиту, 16 080,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги (а.с.68 зворот).

22 травня 2024 року позивачем було направлено на адресу відповідачки досудові вимоги про погашення кредитної заборгованості (а.с.71-74).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, щодо отримання відповідачкою кредитних коштів, що в свою чергу позбавило суд можливості дослідити правову природу, суттєві умови та дійсність договірних зобов`язань.

Апеляційний суд не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Щодо договору про надання фінансового кредиту № 17418-06/2023 від 13 червня 2023 року.

13 червня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 17418-06/2023 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора W0426.

Згідно з умовами даного договору, відповідачу надано кредит у розмірі 15 000,00 грн на строк 360 днів до 06 червня 2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.19-23).

Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер телефону ОСОБА_1 .

Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» даний договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Таким чином, договір про надання фінансового кредиту №17418-06/2023 від 13 червня 2023 року був підписаний позичальником ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був надісланий первісним кредитором на номер телефону, зазначений позичальником, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору міститься код ідентифікатор відповідача, що і є її безпосереднім підписом.

При цьому, у відзиві на позов та апеляційну скаргу відповідачка вказує, що позов є необґрунтованим та недоведеним належними та допустимими доказами. Заначає, що позивач не надав доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів.

Колегія суддів відхиляє ці доводи відповідачки, оскільки вони спростовані наданими позивачем належними доказами, зокрема: довідкою від сервісу онлайн платежів iPay.ua, яка підтверджує факт перерахування 13 червня 2023 року, коштів на суму 15 000 грн на картку відповідача № НОМЕР_3 хх-хххх-3614 (а.с. 30).

Апеляційний суд погоджується з тверженнями позивача,що згідно з п. 1.6. кредитного договору №17418-06/2023 кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . ТОВ «Аванс Кредит» не створює окремий рахунок для позичальника, а надає кошти на уже існуючий, отже, не може мати доступу до таких рахунків для того, аби отримати інформацію щодо вчинених фінансових операцій.

Оскільки позивачем перераховано кошти на рахунок відповідачки, зазначений нею особисто, що підтверджується довідкою, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 не отримувала цих коштів, оскільки зазначеного не спростувала.

Заповненням заявки-анкети на отримання фінансового кредиту від 13 червня 2023 року та підписанням 13 червня 2023 року договору про надання фінансового кредиту №17418-06/2023 за допомогою одноразового ідентифікатора, ОСОБА_1 підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Без вчинення вказаних дій по попередньому заповненню заявки-анкети та надання особистих даних для оформлення договору про надання фінансового кредиту, у тому числі номеру телефону для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений.

Заперечуючи факт отримання кредитних коштів, відповідачка договір про надання фінансового кредиту № 17418-06/2023 в судовому порядку не оспорювала.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зазначено, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У ст. 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати (постанова Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17).

Якщо договір позики укладений у письмовій формі, то факт передачі грошових коштів може бути спростований у разі оспорення договору позики (постанова Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 463/9914/20).

З урахуванням зазначеного, апеляційний суд вважає підтвердженим належними доказами, факт укладення договору надання фінансового кредиту № 17418-06/2023 від 13 червня 2023 року та отримання відповідачкою кредитних коштів у розмірі 15 000, 00 грн за вказаним договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Щодо наявності заборгованості за відсотками за договором про надання фінансового кредиту № 17418-06/2023 від 13 червня 2023 року апеляційний суд зазначає таке.

Пунктом 1.2. договору №17418-06/2023 від 13 червня 2023 року визначено тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту: 13.06.2023. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 06.06.2024.

Згідно п. 1.4.-1.4.1. договору тип процентної ставки фіксована; процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 договору.

Відповідно до п. 1.5 договору клієнт зобов`язаний сплачувати проценти кожні 25 днів; детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього Договору.

Згідно додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №17418-06/2023 від 13 червня 2023 року, підписаного ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 визначено графік платежів за кредитним договором. Вказаний додаток підписаний директором ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) W0426 (а.с.24).

Підписанням договору та додатку №1 до договору ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 погодили сплату відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 1,99% у день та строк дії договору до 06 червня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 1051 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до розрахунку заборгованості по договору №17418-06/2023 від 13 червня 2023 року, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 12 грудня 2023 року становить 62 163 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 15 000 грн, заборгованість за відсотками 47 163 грн (а.с.31-32).

У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою взятого на себе зобов`язання.

ОСОБА_1 не надала власного розрахунку заборгованості, з обґрунтуванням його правильності та повноти, на спростування розрахунку, наданого позивачем.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором №17418-06/2023 від 13 червня 2023 року у сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах справи є належним і допустимим доказом наявності заборгованості відповідачки.

З урахування викладеного, належними доказами, підтверджується те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту № 17418-06/2023 від 13 червня 2023 року не виконала, кредитні кошти у повному обсязі у межах встановленого строку кредитування ТОВ «Аванс Кредит» не повернула, у результаті чого з неї на користь позивача підлягає стягненю заборгованість за договором №17418-06/2023 від 13 червня 2023 року у загальному розмірі 62 163 грн.

Щодо договору про надання фінансового кредиту № 17418-06/2023 від 01 серпня 2023 року.

01 серпня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» і ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 00304-08/2023 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора W2591, згідно з умовами якого, відповідачу надано кредит у розмірі 4 800,00 грн на строк 360 днів до 25 липня 2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2, 50 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.46-50).

Згідно п. 1.1. договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит у розмірі 4 800,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер телефону ОСОБА_1 .

Таким чином, договір про надання фінансового кредиту №00304-08/2023 від 01 серпня 2023 року був підписаний позичальником ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який був надісланий первісним кредитором на номер телефону, зазначений позичальником, на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договору міститься код ідентифікатор відповідача, що і є її безпосереднім підписом.

Довідкою від сервісу онлайн платежів iPay.ua підтверджується факт перерахування коштів 01 серпня 2023 року на суму 4 800,00 грн на картку відповідача №5168-87хх-хххх-6841, зазначену нею в заявкі-анкеті (а.с. 58).

Апеляційний суд погоджується з тверженнями позивача,що згідно з п. 1.6. кредитного договору №00304-08/2023 кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 . ТОВ «Аванс Кредит» не створює окремий рахунок для позичальника, а надає кошти на уже існуючий, отже, не може мати доступу до таких рахунків для того, аби отримати інформацію щодо вчинених фінансових операцій.

Оскільки позивачем перераховано кошти на рахунок відповідача зазначений нею особисто, що підтверджується довідкою, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 не отримувала таких коштів, оскільки зазначеного не спростувала.

Заповненням заявки-анкети на отримання фінансового кредиту від 01 серпня 2023 року та підписанням 01 серпня 2023 року договору про надання фінансового кредиту №00304-08/2023 за допомогою одноразового ідентифікатора, ОСОБА_1 підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Без вчинення вказаних дій по попередньому заповненню заявки-анкети та надання особистих даних для оформлення договору про надання фінансового кредиту, у тому числі номеру телефону для отримання одноразового ідентифікатора, такий правочин не був би укладений.

Заперечуючи факт отримання кредитних коштів, відповідачка договір про надання фінансового кредиту № 00304-08/2023 від 01 серпня 2023 року в судовому порядку не оспорювала.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зазначено, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У ст. 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати (постанова Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17).

Якщо договір позики укладений у письмовій формі, то факт передачі грошових коштів може бути спростований у разі оспорення договору позики (постанова Верховного Суду від 5 жовтня 2022 року у справі № 463/9914/20).

З урахуваннм зазначеного, апеляційний суд вважає підтвердженим належними доказами, факт укладення договору надання фінансового кредиту № 00304-08/2023 від 01 серпня 2023 року та отримання відповідачкою кредитних коштів у розмірі 4 800, 00 грн за вказаним договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Щодо наявності заборгованості за відсотками за договором про надання фінансового кредиту № 00304-08/2023 від 01 серпня 2023 року апеляційний суд зазначає таке.

Пунктом 1.2. догору визначено тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту: 01.08.2023. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 25.07.2024.

Згідно п. 1.4.-1.4.1. договору тип процентної ставки фіксована; процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 договору.

Відповідно до п. 1.5 договору клієнт зобов`язаний сплачувати проценти кожні 25 днів; детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього Договору.

Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №00304-08/2023 від 01 серпня 2023 року, підписаним ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 визначено графік платежів за кредитним договором. Вказаний додаток підписаний директором ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) W2591 (а.с.51).

Отже, підписанням договору та додатку №1 до договору ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 погодили сплату відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2, 50 % у день та строк дії договору до 25 липня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 1051 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до розрахунку заборгованості по договору №00304-08 від 01 серпня 2023 року, заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 12 грудня 2023 року становить 20 880,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4 800,00 грн, заборгованість за відсотками 16 080, 00 грн (а.с.59-60).

ОСОБА_1 не надала власного розрахунку заборгованості, з обґрунтуванням його правильності та повноти, на спростування розрахунку, наданого позивачем.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором №00304-08 від 01 серпня 2023 року у сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах справи є належним і допустимим доказом наявності заборгованості відповідачки.

З урахування викладеного, належними доказами, підтверджується те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту №00304-08 від 01 серпня 2023 року не виконала, кредитні кошти у повному обсязі у межах встановленого строку кредитування ТОВ «Аванс Кредит» не повернула, у результаті чого з неї на користь позивача підлягає стягненю заборгованість за договором №00304-08 від 01 серпня 2023 року у загальному розмірі 20 880,00 грн.

Щодо доведеності відступлення права вимоги.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним (Постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18), постанова Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15).

Оскільки доказів належного виконання відповідачкою кредитних зобов`язань матеріали справи не містять, проте належними доказами у справі підтверджується факт передачі від ТОВ «Аванс Кредит» до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» права вимоги за кредитним договором №17418-06/2023 від 13.06.2023 та за кредитним договором №00304-08/2023 від 01.08.2023 у загальному розмірі 83 043,00 грн, колегія суддів погоджується із доводами позивача щодо наявності у останнього права вимоги до відповідача.

У постанові від 20 листопада 2024 року у справі № 373/2163/21 суд касаційної інстанції зазначив, що відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування такому відхиленню чи спростуванню, а також доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази суд не взяв до уваги. Викладення у рішенні лише доводів, доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням процесуальних норм. Вибіркова оцінка доказів не відповідає приписам процесуального законодавства.

Суд першої інстанції зазначених вимог не врахував, у зв`язку з чим дійшов передчасних висновків про відмову у задоволенні позовних вимог, фактично не дослідивши наявні у справі докази, безпідставно надавши перевагу доводам відповідачки, які не підтверджені жодними доказами.

З урахуванням зазначеного, доведеними і обгрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь заборгованості за кредитним договором №17418-06/2023 від 13.06.2023 та за кредитним договором №00304-08/2023 від 01.08.2023 у загальному розмірі 83 043,00 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 2 422, 40 грн та подачу апеляційної скарги в розмірі 3 633, 80 грн, всього в сумі 6056 грн 20 копійок.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» () заборгованість за кредитним договором №17418/06-2023 від 13 червня 2023 року та кредитним договором №00304-08/2023 від 01 серпня 2023 року в загальному розмірі 83 043, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» () у відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 6056 грн 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Судді С. М. Єгорова

С. І. Мурашко

О. І. Чельник