У Х В А Л А

05 лютого 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Сіренко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Конюшко Дениса Борисовича про призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 758/14247/23 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації),

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації).

Від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про призначення у справі повторної судової автотоварознавчої експертизи.

Клопотання обгрунтоване тим, що сторона відповідача не погоджується зі складеним на замовлення позивача звітом № 01-11/05-1 від 11.05.2023, що міститься в матеріалах справи.

На думку представника відповідача, оцінка вартості матеріального збитку у порушення вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та п. 32 Національного стандарту 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440, проведена не на дату заподіяння збитку.

Натомість як вбачається з матеріалів справи, шкоду заподіяно 17.04.2023 року, проте зі змісту наданої ремонтної калькуляції, що є невід`ємною частиною Звіту № 01- 11/05-1 від 11.05.2023 року, слідує, що оцінку проведено за цінами станом на 11.05.2023 року.

Протокол технічного огляду КТЗ містить лише перелік пошкоджень, однак не детально вказує та не достатньо деталізує й перелічує характер і обсяг такого пошкодження або взагалі не містить відомостей про те, яка саме робота із відновлення деталі має бути виконана.

Додана до складеного на замовлення Позивача Звіту № 01-11/05-1 від 11.05.2023 року ремонтна калькуляція включає перелік деталей, вузлів та робіт, частина з яких містить відомості про ціну, що були введені оцінювачем вручну (відмічені у калькуляції зіркою - позначка «*», що вбачається із ремонтної калькуляції) замість внесення наявних у системі «Audatex» усереднених ринкових цін станом на дату ДТП. При цьому, такі позиції зазначені оцінювачем частково без посилань на джерело інформації про їх вартість. Вказане викликає обґрунтований сумнів у дійсності вартостей деталей, вказаних оцінювачем вручну.

Таким чином, вбачається необхідність у проведенні судової автотоварознавчої експертизи, згідно результатів якої можливо було б встановити дійсний розмір збитків.

В судове засідання відповідач та його представник не з`явились, в клопотанні на адресу суду просили проводити розгляд справи без їх участі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав письмові заперечення щодо проведення повторної судової автотоварознавчої експертизи, які обґрунтовані наступним. Беручи до уваги, що в матеріалах справи наявні рахунок СТО, акт виконаних робіт, що відображають реальну вартість усунення пошкоджень, що їх отримав Застрахований ТЗ внаслідок ДТП, також наявний звіт про оцінку КТЗ (виконаний особою, яка має статус судового експерта), який не визнано необґрунтованим або таким, що суперечать іншим матеріалам справи чи викликає сумнів в його правильності та в якому на міститься детальний опис, отриманих внаслідок ДТП пошкоджень (розділ 23, сторінки 12-13 звіту) - призначення транспортно- товарознавчої експертизи, в даному випадку, не є обов`язковим та на думку позивача не є доцільним.

Суд, дослідивши доводи клопотання та перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Одними з основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін і диспозитивність (ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі висновками експертів.

В силу ч. ч. 1, 2, 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що при прийнятті процесуальних рішень і застосуванні будь-яких процесуальних норм суд має керуватись у першу чергу основним завданням цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту прав та інтересів особи.

Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується за допомогою реалізації його основних засад, у тому числі принципів змагальності та диспозитивності.

За правовим визначенням предметом позову є матеріальний зміст позовних вимог, який проявляється в юридичній заінтересованості позивача отримати певне матеріальне благо, щодо якого виник спір.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Висновок експерта є доказом, який складається на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Судом призначається експертиза за відповідною заявою учасників справи для з`ясування обставин, які можуть бути встановлені лише із застосуванням спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

Таким чином, експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з`ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування у справі.

Пунктом 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 (в редакції чинній на момент звернення до суду) підставою для проведення експертиз відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ (постанова, ухвала) про призначення експертизи, у якому обов`язково зазначаються реквізити, перелік питань, поставлених експерту, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Разом з тим, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 2 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», роз`яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування. Тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування і коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Аналізуючи заявлене представником відповідача клопотання, а також підстави, з яких на думку останнього має бути проведена повторна судова автотоварознавча експертиза, суд вважає, що останнім не доведена доцільність призначення у справі судової експертизи з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 статті 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 №1950/5, додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

Як роз`яснено у п. п. 10-11 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Таким чином, додаткова судова експертиза призначається у випадку неповноти або неясності висновку експерта, а повторна - лише у разі обґрунтованих сумнівів у правильності висновку експерта та порушень у її проведенні.

Згідно із п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку, суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Судом встановлено, що в матеріалах справи міститься звіт № 01-11/05-1 від 11.05.2023.

Згідно вищезгаданого звіту, вартість відновлювального ремонту об`єкта оцінки, з урахуванням фізичного зносу склала 181 178 грн 52 коп.

Сторона відповідача не погоджується з такою вартість, оскільки на їх думку оцінка вартості матеріального збитку у порушення вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та п. 32 Національного стандарту 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440, проведена не на дату заподіяння збитку.

Натомість як вбачається з матеріалів справи, шкоду заподіяно 17.04.2023 року, проте зі змісту наданої ремонтної калькуляції, що є невід`ємною частиною Звіту № 01- 11/05-1 від 11.05.2023 року, слідує, що оцінку проведено за цінами станом на 11.05.2023 року.

Протокол технічного огляду КТЗ містить лише перелік пошкоджень, однак не детально вказує та не достатньо деталізує й перелічує характер і обсяг такого пошкодження або взагалі не містить відомостей про те, яка саме робота із відновлення деталі має бути виконана.

Додана до складеного на замовлення Позивача Звіту № 01-11/05-1 від 11.05.2023 року ремонтна калькуляція включає перелік деталей, вузлів та робіт, частина з яких містить відомості про ціну, що були введені оцінювачем вручну (відмічені у калькуляції зіркою - позначка «*», що вбачається із ремонтної калькуляції) замість внесення наявних у системі «Audatex» усереднених ринкових цін станом на дату ДТП. При цьому, такі позиції зазначені оцінювачем частково без посилань на джерело інформації про їх вартість. Вказане викликає обґрунтований сумнів у дійсності вартостей деталей, вказаних оцінювачем вручну.

Суд бере до уваги, що в матеріалах справи окрім вищезгаданого звіту містяться рахунок СТО, акт виконаних робіт, що відображають реальну вартість усунення пошкоджень, що їх отримав Застрахований ТЗ внаслідок ДТП, також наявний звіт про оцінку КТЗ (виконаний особою, яка має статус судового експерта), який не визнано необґрунтованим або таким, що суперечать іншим матеріалам справи чи викликає сумнів в його правильності та в якому на міститься детальний опис, отриманих внаслідок ДТП пошкоджень (розділ 23, сторінки 12-13 звіту), що в сукупності дають можливість оцінити реальну вартість заподіяної шкоди.

Верховний Суд у постанові від 25.07.2018 року у справі № 922/4013/17 виклав позицію, в якій вказав, що висновки судів попередніх інстанцій про те, що єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок експерта про розмір збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних внаслідок пошкодження автомобіля, є неправильними, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Саме такий підхід відповідає правовій позиції, що була висловлена Великою палатою Верховного суду в постанові від 14.12.2021 при розгляді справи № 147/66/17.

Так, відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.03 р. №142/5/2092 (надалі - Методика)), а відповідно до п. 2.3 Методики вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу - це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до п. 8.5. Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

Відповідно до п. 8.5.11. Методики пріоритетними є дані про вартість складових частин, які поставляє виробник КТЗ у мережу своїх офіційних дилерів у регіоні.

Згідно п. 32 Національного стандарту 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440 передбачено, що у разі виникнення необхідності у визначенні розміру ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотриманням принципів корисності і заміщення. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків. Тобто вказана норма містить вимогу не до дати, на яку проводиться визначення страхового відшкодування, а до дати, на яку мають враховуватися характеристики майна.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати вказаний висновок експерта є неповним чи незрозумілим, або таким, що викликає сумніви в його правильності. Доказів та належного обґрунтування необхідності призначення повторної чи додаткової автотоварознавчої експертизи у справі від представника відповідача суду не надано, відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 103, 113, 223, 240, 258-261 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Конюшко Дениса Борисовича про призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 758/14247/23 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації)- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро ПЕТРОВ