Єдиний унікальний номер судової справи 462/8926/24
Номер провадження 2/462/79/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

(повторно)

28 січня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

І. Рух справи.

ОСОБА_1 , 25.11.2024 року (вх. № 26368) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у якій просить суд:

-розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 13.09.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2488, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Судом у порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) 25.11.2024 року направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі. Також, запит направлявся і відносно позивача у справі.

Відповіді на вказані запити надійшла до суду 23.12.2024 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.12.2024 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками.

30.12.2024 року (вх. № Еп-5641/24) від уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бартківа І. Б. на електронну пошту суду надійшла письмова заява про поновлення та продовження процесуальних строків.

27.01.2025 року (вх. № 2132) від уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бартківа І. Б. на поштову адресу суду надійшло письмове клопотання про усунення недоліків позовної заяви, окремо додано позовну заяву у новій редакції з додатками.

Так, позивач просить суд:

-звільнити позивача від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»;

-розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 13.09.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2488, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 .

-після розірвання шлюбу визначити прізвище дружині « ОСОБА_3 »;

-стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

ІІ. Щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду.

Перевіривши заяву про усунення недоліків первісної позовної заяви, нову редакцію позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що така не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

ІІІ. Щодо судового збору.

Так, суд звертав увагу сторони позивача в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 23.12.2024 року на те, що актом Залізничного районного суду м. Львова про відсутність документу від 25.11.2024 року стверджується, що матеріали справи надійшли до суду поштовою кореспонденцією, однак у таких не виявилося вказаних додатків, а саме: оригінал квитанції про сплату судового збору.

Стороні позивача було роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів «Д-3». Дані щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять у автоматичному режимі до «Д-3», при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд приймає до уваги, що сторона позивача звертаючись із заявою про усунення недоліків первісної позовної заяви та подаючи нову редакцію позовної заяви просить суд про звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження вказаного стороною позивача долучено копію військового квитка та копію витягу із наказу № 119 від 28.04.2024 року.

Однак суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Отже звільнення від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, обмежено справами, пов`язаними з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Тобто, встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково з виконанням військового обов`язку військовослужбовцем, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Така ж правова позиція у подібних правовідносинах міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06.05.2020 року у справі № 9901/70/20 та в ухвалі Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 02.08.2023 року у справі № 545/1117/20 (провадження № 61-10395ск23). Наведене також відповідає правовій позиції, викладеній, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 640/7310/19 (провадження № 11-905заі19).

Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимоги про розірвання шлюбу, що не стосується порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином відноситься до соціального і правового захисту особи зі статусом військовослужбовця, тому судовий збір за подання позовної заяви у цій справі підлягає сплаті.

Так, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору визначені у ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір, ставка якого складає 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01.01.2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 3 028 грн. 00 коп.

Таким чином, стороні позивача необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. та надати відповідний документ про його сплату чи зазначити докази, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (за їх наявності).

ІV. Щодо доказів, які підтверджують обставини позовних вимог.

Так, суд звертав увагу сторони позивача в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 23.12.2024 року на те, що відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Так, із змісту позовної заяви (та її прохальної частини) вбачається, що позивач зазначає свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

У той же час матеріали позовної заяви містять копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 .

Відтак позивачу слід уточнити відомості щодо вказаного документа, та вірно зазначити такі у новій редакції позовної заяви.

V. Підсумки.

За нормою ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд приймає до уваги позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висвітлену 07.02.2024 року у справі № 295/434/22, провадження № 61-10948св23, згідно якої формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням» ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13.01.2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08.03.2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху повторно та запропонувати позивачу усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, що не відповідає вимогам закону, підлягає залишенню без руху до виправлення позивачем вказаних недоліків.

При цьому позивача попереджається, що у разі не усунення недоліків позовної заяви в строк, вказаний в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута.

З огляду на викладене та керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху повторно.

Роз`яснення суду.

Позивачу надається п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути з усіма доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко