Справа № 307/2309/24
Провадження № 2/307/537/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Кривошея Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив :

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 06 червня 2024 року пред`явило до ОСОБА_1 позов про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 56 556,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 03 липня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 5795092.

13 грудня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі позивач) укладено договір факторингу № 13-12/2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором позики № 5795092 від 03 липня 2023 року, укладеним між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до реєстру боржників від 13 грудня 2023 року до договору факторингу № 13-12/2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 5795092 від 03 липня 2023 року, в сумі 16 035 грн., з яких: 5 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 035 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою; 0 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику.

З моменту отримання права вимоги до відповідачки - 13 грудня 2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 5795092 від 03 липня 2023 року в сумі 16 035 грн., з яких: 5 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 035 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою, яку позивач просить стягнути з відповідачки.

Крім цього, 01 серпня 2023 року, між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 101504979.

29 січня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі позивач) укладено договір факторингу № 29012024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 101504979 від 01 серпня 2023 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до реєстру боржників № 2 від 29 січня 2024 року, до договору факторингу № 29012024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 101504979 від 01 серпня 2023 року, в сумі: 23 969,50 грн., з яких: 5 750,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 799,50 грн. сума заборгованості за відсотками; 420,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29 січня 2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 101504979 від 01 серпня 2023 року в сумі 23 969,50 грн., з яких: 5 750,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 799,50 грн. сума заборгованості за відсотками; 420,00 грн. заборгованість за комісією, яку позивач просить стягнути з відповідача;

Крім того, 17 липня 2023 року, між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 9986423.

27 жовтня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі позивач) укладено договір факторингу № 27102023/1, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 9986423 від 17 липня 2023 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до реєстру боржників № 1 від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу № 27102023/1, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 9986423 від 17 липня 2023 року, в сумі 16 552 грн., з яких: 4 600 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 502 грн. сума заборгованості за відсотками; 450,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27 жовтня 2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 9986423 від 17 липня 2023 року, в сумі 16 552 грн., з яких: 4 600 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 502 грн. сума заборгованості за відсотками; 450,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договорами: № 5795092 від 03 липня 2023 року, № 101504979 від 01 серпня 2023 року та № 9986423 від 17 липня 2023 року у загальному розмірі 56 556,50 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки разом із понесеними судовими витратами.

Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 червня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, що є малозначною та розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, яке неодноразово було відкладено, востаннє на 27 січня 2025 року.

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відправлення, у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Із Договору позики № 5795092 від 03 липня 2023 року видно, що між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено договір позики.

Згідно з п. 2.1. договору, позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти для задоволення особистих потреб в сумі 5 000 грн., а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти за користування позикою та інші платежі, відповідно до умов цього Договору.

Дата надання позики 03 липня 2023 року, дата повернення позики 21 вересня 2023 року; строк позики 80 днів; строк позики складається із розрахункових періодів, визначених розрахунком; акційна процентна ставка, фіксована 1,74300% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду та діє лише за умов дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою; базова процентна ставка 2,49000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду, а також у разі продовження строку позики; основна процентна ставка, фіксована 3,00000% на день застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду.

Згідно з п. 3.1.1, позичальнику надається право сплатити проценти за користування позикою, нараховані за акційною процентною ставкою, у межах трьохденного строку після спливу першого розрахункового періоду, у разі недотримання цієї умови, проценти за користування позикою за кожен день першого розрахункового періоду нараховуються за базовою процентною ставкою, відповідне перерахування процентів здійснюється на четвертий день після спливу першого розрахункового періоду.

Позика надається позичальнику в день підписання сторонами Договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_1 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті.

Укладення додаткової угоди про продовження строку позики можливе виключно з ініціативи позичальника, шляхом попередньої оплати суми нарахованих, станом на дату такого платежу, процентів та подальшим обранням опції в особистому кабінеті щодо ініціювання продовження строку позики, після опрацювання якої позичальнику направляється для вивчення та підписання відповідна додаткова угода.

Згідно п. 5.2.2., договору позики, у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором, позикодавець або новий кредитор має право без згоди позичальника залучати колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, відступити право вимоги за цим договором, звернути до суду для примусового стягнення заборгованості чи вжити інші заходи, передбачені чинним законодавством України для захисту своїх порушених прав та інтересів.

Згідно п. 6.2. договору позики, за кожен день неправомірного користування позикою нараховуються проценти на прострочену позику в розмірі 0,51% від залишку заборгованості за сумою позики; розмір процентів на прострочену позику є фіксованим та не може бути змінено позикодавцем в односторонньому порядку.

Розрахунок внесення платежів визначений у графіку обов`язкових платежів за Договором позики.

Вказаний договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором f64696 (а. с. 8-12, 14).

Із паспорта позики видно, що ОСОБА_1 03 липня 2023 року підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором b92629 паспорт позики, чим підтвердила, що отримала та ознайомлена з інформацією про умови надання позики та загальну орієнтовану загальну вартість позики, що надані виходячи із обраних нею умов надання позики та у якому визначені умови кредитного договору, а саме: тип кредиту, сума позики, строк позики, мета отримання позики, спосіб та строк надання позики, процентна ставка, відсотків річних тип процентної ставки, загальні витрати за позикою, орієнтовна загальна вартість позики для споживача за весь строк користування позикою, реальна річна процентна ставка, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, наслідки прострочення та/або невиконання зобов`язань за договором позики: процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення позики, право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування» ( а. с. 15-17).

Із розрахунку за Договором позики № 5795092 від 03 липня 2023 року, вбачається, що сума позики становила 5 000 грн., строк позики до 21 вересня 2023 року (80 днів); перший розрахунковий період до 02 серпня 2023 року (30 днів), другий розрахунковий період до 21 вересня 2023 року (50 днів); станом на 30 день користування позикою, сума нарахованих процентів за користування позикою становить: 2 614,50 грн., всього до сплати на відповідний день користування позикою становить 7 614,50 грн.

Із Додаткових угод № 1 та № 2 до договору позики № 5795092 від 03 липня 2023 року, розрахунків за Додатковими угодами та графіків обов`язкових платежів до них вбачається, що ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовими ідентифікаторами g25813 та h65972 підписала Додаткові угоди №1 від 04 липня 2023 року та №2 від 02 серпня 2023 року, згідно яких було погоджено продовжити строк позики до 22 вересня 2023 року та 21 жовтня 2023 року відповідно та загальна вартість позики в межах дій Додаткової угоди №2 від 02 серпня 2023 року становить 9 485,00 грн.

Суд приходить до висновку, що підписуючи вказані додаткові угоди відповідачка ОСОБА_1 підтвердила користування нею коштами позики та відповідно здійснювала оплату вказаної позики згідно вищезазначених графіків внесення платежів. (а. с. 18 - 23)

13 грудня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі позивач) укладено договір факторингу № 13-12/2023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором позики № 5795092 від 03 липня 2023 року, укладеним між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». (а. с. 24 - 25)

Згідно з п.1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належать Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком №1 та є невід`ємною частиною Договора.

Згідно п. 1.3. цього договору, клієнт зобов`язується протягом 10 днів з дати відступлення права вимоги за договором позики Фактору, повідомити Боржників про право відступлення вимоги та про передачу їх персональних даних фактору. (а. с. 24 - 25)

Відповідно до реєстру боржників від 13.12.2023 року до договору факторингу № 13-12/2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 5795092 від 03 липня 2023 року в сумі: 16 035 грн., з яких: 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 035 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою (а. с. 27).

З моменту отримання права вимоги до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦІК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Згідно з ст. 526 та ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відомості про добровільну сплату боргу новому кредитору відповідачем відсутні. Будь-яких спростувань доказів, що подані позивачем суду на обґрунтування викладених в позовній заяві обставин, відповідачем суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦК України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 3 ЦК України, одним із основоположних принципів цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом досліджені надані банком докази видачі відповідачу кредиту, користування ним кредитними коштами, що доведено відповідними розрахунками, враховано, що зазначені докази відповідачкою не спростовані, що є її процесуальним обов`язком.

Наведене узгоджується з висновком висловленим Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц.

Ураховуючи наведене, а також те, що сторонами у справі укладено договір позики (кредитний договір) у встановленій законом формі з визначенням усіх істотних умов такого договору, а саме шляхом підписання договору позики та паспорта позики, відтак позов підлягає частковому задоволенню.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 5795092 від 03 липня 2023 року в сумі 16 035 грн., з яких 5000,00 грн. - сума основного боргу та 11 035,00 грн. - заборгованість за відсотками.

Натомість судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 5795092 від 03 липня 2023 року, станом на 21 жовтня 2023 року становить: 9 485,00 грн., з яких - 5 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 4 485,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою (а. с. 23, 27).

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) суд вказав, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Укладення додаткової угоди про продовження строку позики можливе виключно з ініціативи позичальника, шляхом попередньої оплати суми нарахованих, станом на дату такого платежу, процентів та подальшим обранням опції в особистому кабінеті щодо ініціювання продовження строку позики, після опрацювання якої позичальнику направляється для вивчення та підписання відповідна додаткова угода.

Як видно із Додаткової угоди № 2 до Договору позики №5795092 від 03 липня 2023 року, строк користування позикою ОСОБА_1 продовжено до 21 жовтня 2023 року включно, інших Додаткових угод, які б підтверджували, що строк користування позикою відповідачці продовжено, суду надано не було, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що строк користування позикою продовжено не було.

Згідно п. 6.2. Договору позики, за кожен день неправомірного користування позикою нараховуються проценти на прострочену позику в розмірі 0,51% від залишку заборгованості за сумою позики; розмір процентів на прострочену позику є фіксованим та не може бути змінено позикодавцем в односторонньому порядку.

Розрахунок внесення платежів визначений у графіку обов`язкових платежів за Договором позики.

Як вбачається із графіку обов`язкових платежів за Договором позики до Додаткової угоди № 2 до Договору позики №5795092 від 03 липня 2023 року, Первісний кредитор визначив, що станом на 80 день користування позикою загальна вартість позики в межах дій Додаткової угоди становить 9 485,00 грн., з яких: залишок заборгованості за сумою позики 5 000 грн. та проценти за користування позикою 4 485,00 грн.

Відтак, позивачем не доведено, що сума заборгованості за відсотками становить 11 035,00 грн.

Договір факторингу між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено 13 грудня 2023 року, після укладення якого позивачем не здійснювалося нарахувань відсотків відповідачу.

Однак, суд позбавлений можливості перевірити правильність визначеної суми заборгованості ОСОБА_1 , право вимоги до якої прийняло ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»,

Крім цього, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вимог щодо стягнення заборгованості за вказаним договором позики, тобто, не надано інформації яким чином виникла заборгованість ОСОБА_1 , чи вносились нею платежі відповідно до Графіку платежів чи в іншій сумі; коли вона порушила (порушувала) зобов`язання щодо повернення позики (кредиту); протягом якого часу проводилось нарахування процентів та ін.

Враховуючи, що позивач не надав суду розрахунку нарахування відсотків відповідачці після закінчення строку для повернення позики і до часу укладення договору факторингу, суд позбавлений можливості перевірити правильність та достовірність нарахування відповідачці відсотків за користування позикою у межах суми, яку просить стягнути позивач, у розмірі 11 035 грн.

Відтак, стягненню підлягають 9 485,00 грн., з яких: залишок заборгованості за сумою позики 5 000 грн. та проценти за користування позикою 4 485,00 грн., а в іншій частині позовні вимоги позивачем не доведені.

Що стосується кредитних договорів, уладених між ТОВ "МІЛОАН" та ОСОБА_1 17 липня 2023 року та 01 серпня 2023 року, слід зазначити наступне.

Так, 17 липня 2023 року, між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 9986423.

Даний кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позичальника.

Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачкою первісному кредитору з метою отримання кредиту.

Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. Кредитного договору.

Підписанням Кредитного договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з наявними схемами кредитування, отримала проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами.

Приймаючи умови Кредитного Договору, Відповідачка також підтверджує, що умови Договору їй зрозумілі та вона підтверджує, що договір адаптовано до її потреб та фінансового стану, а інформація надана їй Кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ПК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Згідно п.1.2. Договору, сума кредиту становить 5 000 грн., кредит надається на загальний строк - 105 днів з 17.07.2023 року; пільговий період складає 15 днів з дня видачі кредиту та закінчується 01 серпня 2023 року; поточний період складає 90 днів та наступає з наступного дня після закінчення пільгового періоду та закінчується 30 жовтня 2023 року.

Згідно п.2.1. Договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 *55.

Згідно п.п. 6.1., 6.2. Договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника шляхом відправлення Товариством електронного повідомлення на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор для підписання цього кредитного договору.

Із заяви на отримання кредиту видно, що ОСОБА_1 ознайомившись з кредитним договором про споживчий кредит та усіма його додатками, включаючи правила надання коштів у позику, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів, що розміщені на офіційному сайті та погодившись з ними просила Товариство надати їй кредит на задоволення особистих потреб у розмірі 5000,00 грн. переказом на картковий рахунок, строком на 105 днів, пільговий період 15 днів, поточний період 90 днів; процентна ставка - 1,00% за кожен день користування кредитом у пільговий період і 3,00% - у поточному періоді; комісія за надання кредиту: 500,00 грн. (10,00% від суми кредиту); загальні витрати за пільговий період: 1 250,00 грн., загальні витрати за кредитом: 14 750,00 грн.; орієнтована загальна вартість кредиту за пільговий період 6 250 грн.; за весь строк кредитування 19 750 грн.; реальна річна процентна ставка за пільговий період 22 711,00 відсотків річних; за весь строк кредитування 11 755,00 відсотків річних, з правом повернення достроково та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти. Просила надати кредит у подальшому на вказаний нею картковий рахунок на підставі цієї Заяви-Анкети, наданих нею особисто на сайті, вказавши особисту інформацію та зазначивши номер телефону. (а. с. 46 51, 52, 53 ).

27 жовтня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі позивач) укладено договір факторингу № 27102023/1, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 9986423 від 17 липня 2023 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до реєстру боржників № 1 від 27 жовтня 2023 року, до договору факторингу № 27102023/1, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 9986423 від 17 липня 2023 року, в сумі: 16 552 грн., з яких: 4 600 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 502 грн. сума заборгованості за відсотками; 450,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме, з 27 жовтня 2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій (а. с. 54 - 58).

Крім цього, 01 серпня 2023 року, між товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 101504979.

Із заяви на отримання кредиту видно, що ОСОБА_1 ознайомившись з кредитним договором про споживчий кредит та усіма його додатками, включаючи правила надання коштів у позику, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів, що розміщені на офіційному сайті та погодившись з ними просила Товариство надати їй кредит на задоволення особистих потреб у розмірі 6000,00 грн. переказом на картковий рахунок, строком на 120 днів, пільговий період 30 днів, поточний період 90 днів; процентна ставка - 0,88% за кожен день користування кредитом в межах пільгового періоду і 3,00% - поточного; комісія за надання кредиту: 420,00 грн. (7,00% від суми кредиту); загальні витрати за пільговий період: 2004,00 грн., загальні витрати за кредитом: 18 204,00 грн.; орієнтована загальна вартість кредиту за пільговий період 8004,00 грн.; за весь строк кредитування 24 204,00 грн.; реальна річна процентна ставка за пільговий період 3 232,00 відсотків річних; за весь строк кредитування 6 857,00 відсотків річних, з правом повернення достроково та зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти. Просила надати кредит у подальшому на вказаний нею картковий рахунок на підставі цієї Заяви, наданих нею особисто на сайті, вказавши особисту інформацію та зазначивши номер телефону. (а. с. 33 38, 39, 40 ).

29 січня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі позивач) укладено договір факторингу № 29012024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 101504979 від 01 серпня 2023 року, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до реєстру боржників № 2 від 29 січня 2024 року, до договору факторингу № 29012024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 101504979 від 01 серпня 2023 року, в сумі: 23 969,50 грн., з яких: 5 750,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 799,50 грн. сума заборгованості за відсотками; 420,00 грн. заборгованість за комісією; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29 січня 2024 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. (а. с. 41 - 44).

Однак, позивачем не надано жодних підтверджень факту отримання відповідачкою кредитних коштів, згідно договорів, укладених із ОСОБА_1 17 липня 2023 року та 01 серпня 2023 року; не надано розрахунків заборгованості відповідачки за вказаними кредитними договорами, що не дає можливості суду перевірити рух коштів та здіснення всіх нарахувань, включно із відстоками первісним кредитором , згідно умов кредитних договорів.

Суд зазначає, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Разом із тим, позивачем ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів, згідно кредитних договорів на рахунок відповідачки.

Додані до позовної заяви копії відповідних кредитних договорів, факторингових договорів, паспорти споживчих кредитів та заяви на отримання кредитів не свідчать про сам факт отримання відповідачкою кредитних коштів.

Крім того, посилання виключно на паспорти споживчих кредитів та заяви на отримання кредитів, як на підставу задоволення позовних вимог, є необґрунтованими, оскільки вони є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що надали б суду можливість перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19.

У зв`язку із недоведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів, з метою доведення виконання умов зазначених кредитних договорів, а також фактичного користування відповідачкою кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника), підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за вказаними договорами - відсутні.

Крім цього, згідно ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 та 4 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис; накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа; використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Згідно п. п. 5-7 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», відомо, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Пропозиція укласти електронний договір (оферту) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепту) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 100 Цивільного процесуального кодексу України.

За змістом статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У другому абзаці частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно з п.п. 6.1., 6.2. договорів № 9986423 від 17 липня 2023 року та № 101504979 від 01 серпня 2023 року, відомо, що вони були укладені в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, шляхом відправлення Товариством електронного повідомлення на мобільний телефон позичальника, а позичальник повинен був використати одноразовий ідентифікатор для підписання кожного із кредитних договорів окремо.

Однак, суд, дослідивши надані позивачем договори про споживчі кредити, паспорти споживчих кредитів та заяви на отримання кредитів, встановив, що в жодному із цих документів одноразові ідентифікатори не вказані; також суду не надані інші докази, які б підтверджували, що вказані договори були підписані ОСОБА_1 особисто за допомогою одноразового ідентифікатора та що ці ідентифікатори були відповідачці надіслані, вона їх отримала та застосувала.

У зв`язку із чим докази, надані позивачем на підтвердження укладення договорів про споживчі кредити № 9986423 від 17 липня 2023 року та № 101504979 від 01 серпня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , суд вважає неналежними.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 514,76 грн., пов`язаних зі сплатою судового збору, які документально підтверджені (а. с. 1).

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 9 485 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) грн. за договором позики № 5795092 від 03 липня 2023 року, з яких - 5 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 4 485,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою та 514,76 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

У решті частині позову про стягнення заборгованості відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 04 лютого 2025 року.

Суддя Л.Р.Сас