Справа № 638/1446/25
Провадження № 2/638/2956/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

28.01.2025 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Юшко Т.Г. до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, згідно прохальної частини якої просить суд: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було укладено 19.01.1991 року та зареєстровано актовий запис №01, місце реєстрації якого Новомешнівська с/Рада Борзянського району Чернігівської області; після розірвання шлюбу позивачу по справі залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (стаття 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з положеннями частини 2 статті 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави дійти висновку, що застосування позивачем правил альтернативної підсудності, передбаченої частиною 2 статті 28 ЦПК України, можливе за певних умов, а саме: а) якщо на утриманні позивача є малолітні або неповнолітні діти; б) якщо позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача; в) за домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Позивач, звертаючись до Дзержинського районного суду м. Харкова, тобто за своїм зареєстрованим місцем проживання посилається на те, що у зв`язку з введенням воєнного стану в країні, який триває і на теперішній час, позивач не зможе виїхати до місця проживання відповідача, у зв`язку із територіальною віддаленістю та військовими подіями, які є небезпечними для життя та здоров`я.

Суд зазначає, що запровадження військового стану в Україні не є підставою для застосування альтернативної підсудності, а тому у позові не обґрунтовано умови, передбачені частиною 2 статті 28 ЦПК України, для застосування альтернативної підсудності.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням наведеного, компетентним та належним судом для розгляду даної справи є Харківський районний суд Харківської області.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина 1 статті 378 ЦПК України).

Згідно з частиною 9 статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи те, що підстави для застосування альтернативної підсудності, передбаченої частиною 2 статті 28 ЦПК України, позивачем не наведені, беручи до уваги, що відповідач зареєстрований у Харківському районі Харківської області, враховуючи приписи частини 1 статті 27 ЦПК України, справа підлягає направленню на розгляд до Харківського районного суду Харківської області за правилом загальної підсудності, за місцем реєстрації відповідача.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 187, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - передати на розгляд до Харківського районного суду Харківської області.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: