РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4016/24

провадження у справі №2/0285/144/25

29 січня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді Помогаєва А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Ковальчук М.В.,

розглянувши цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

УСТАНОВИВ:

У липні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 63876 грн 24 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.11.2020 року між АТ "Перший український міжнародний банк" та ОСОБА_1 укладено договір №501, відповідно до умов якого позивач видав відповідачу кредитну картку, яку ОСОБА_1 використовувала для розрахунків та отримання готівки.

Всупереч умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, а саме не здійснює погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим станом на 04.06.2024 утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

18.12.2024 ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечувала. Посилалась на безпідставне збільшення банком кредитного ліміту та відсутність первинних документів, які можуть бути доказами отримання кредитних коштів.

20.01.2025 представником позивача подано відповідь на відзив, у якому посилаються на необгрунтованість заперечень відповідача.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно. Відзив містить прохання відповідача про розгляд справи без її участі. 04.12.2024 та 29.01.2025 надійшли заяви відповідача про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

03.11.2020 року між АТ "Перший український міжнародний банк" та ОСОБА_1 укладено договір №501, відповідно до умов якого позивач видав відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 20000 грн, який пізніше було збільшено до 41274 грн.

Кредит був наданий на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 04.06.2024 утворилась заборгованість у розмірі 63876 грн 24 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту 41273,02 грн, заборгованість по прострочених платежах по процентам - 22603,22 грн.

У відповідності до вимог ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наданими позивачем доказами (договором №501 від 03.11.2020 та випискою за особистим рахунком № НОМЕР_1 .UAH) підтверджуються умови та та факт отримання відповідачем кредитних коштів.

Посилання відповідача на відсутність належних доказів заборгованості, а саме первинних документів, суд визнає необгрунтованими, оскільки банківська виписка про рух коштів за рахунком є первинним докуметом, який підтверджує банківські операції

За відсутності доказів погашення відповідачем заборгованості, суд дійшов висновку, що наданим позивачем доказами підтверджується обгрунтованість заявлених вимог. Позов підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача суд стягує витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" () заборгованість за кредитним договором у сумі 63876 (шістдесят три тисячі вісімсот сімдесят шість) грн 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" () судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста дваддять дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Помогаєв