БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/17/25
Провадження № 2/730/84/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Борзнянської міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 частини житлового будинку та господарських будівель, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частини будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги обгрунтовує тим, що дане домоволодіння мало статус колгоспного двору і його співвласниками були її чоловік ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (голова двору) згідно Свідоцтва про право власності на домоволадіння № НОМЕР_1 від 27.03.1963р. на ім`я ОСОБА_4 . Позивачка прийняла спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори та вже переоформила частину спадкового майна, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак вона не може оформити право власності на належну її чоловіку ОСОБА_2 1/2 частину спірного домоволодіння через нотаріальну контору у зв`язку з відсутністю його правової реєстрації за спадкодавцем, який не втратив права на частку в майні колишнього колгоспного двору.

Позивачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи з підготовчого засідання, що підтверджується відповідною розпискою, але в судове засідання не з`явились, надала заяву від 30.01.2025р., у якій просить розглядати справу в її відсутність, заявлені вимоги підтримує і наполягає на їх задоволенні.

Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але своїм правом на участь не скористався, повноважного представника не направив, відзиву на позов не надав, у поданій заяві від 28.01.2025р. просить розглядати справу в їх відсутність та прийняти рішення на розсуд суду.

Неявка в судове засідання належним чином сповіщених сторін у даному випадку згідно положень ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно ЦК УРСР колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР №885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Відповідно до ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно із Законом України «Про власність» з 15.04.1991р. відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно, придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Власність колгоспного двору регулювалася ст.120-126 ЦК УРСР (в редакції 18.07.1963р.): майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Згідно роз`яснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (далі постанова ПВСУ №20) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні і розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Водночас у п.6 постанови ПВСУ №20 зазначено, що згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю.

Право на успадкування майна померлого спадкодавця має лише той спадкоємець, який прийняв спадщину.

За змістом положень ст.1268, 1269 ЦК України такими, що прийняли спадщину, є: 1/ спадкоємці, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого статтею 1270 цього Кодексу не заявили про відмову від неї; 2/ малолітні, неповнолітні, недієздатні, обмежено дієздатні особи, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою ст.1273 цього Кодексу; 3/ спадкоємці, які в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що домоволодіння, яке розташоване у АДРЕСА_1 та мало статус «колгоспного двору», згідно запису у Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 27 березня 1963 року належало в цілому ОСОБА_4 як голові колгоспного двору на підставі рішення виконкому Борзнянської селищної Ради депутатів трудящих №5 від 26.03.1963р.

Голова двору ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже належна йому частка в майні колгоспного двору, який вибув із членів двору, не входить до спадкового майна, так як смерть настала до 01 липня 1990 року (пп.«г» п.6 постанова ПВСУ №20). Після його смерті спадщину прийняла, як спадкоємець першої черги за законом його дружина ОСОБА_3 , шляхом подачі відповідної заяви за місцем відкриття спадщини до Борзнянської державної нотаріальної контори (ч.1 ст.529, ч.2 ст.549 ЦК УРСР), де була заведена спадкова справа №58/1991; ОСОБА_3 за життя оформила частину спадкового майна (грошовий вклад), отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом.

Відтак, станом на 15.04.1991р. у вищезазначеному домоволодінні були зареєстровані й проживали ОСОБА_3 та її син ОСОБА_2 , які не втратили частку в майні колгоспного двору, станом на 01 липня 1990 року були його членами й кожен із них набув право на його частку в розмірі по 1/2 частині.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , заповіту при житті не складав. Після його смерті спадщину прийняла шляхом подачі відповідної заяви за місцем відкриття спадщини до Борзнянської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа №75/2017, його дружина ОСОБА_1 (позивачка по справі), як спадкоємець першої черги за законом (ст.1261 ЦК України), яка переоформила частину спадкового майна (нежитлові будівлі, транспортний засіб), отримавши відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом; діти спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи спадкоємцями такої ж черговості, відмовились від прийняття спадщини, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви (ч.1 ст.1273 ЦК України).

Тому, ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом відповідно до положень ст.1261 ЦК України, має право на решту спадкового майна після померлого чоловіка ОСОБА_2 , зокрема й на належну йому 1/2 частину домоволодіння,

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 і її 1/2 частину вказаного домоволодіння успадкував за заповітом онук ОСОБА_5 , оформивши на цю частину за собою право власності на підставі рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 03.09.2024р., яке набрало законної сили 04 жовтня 2024 року (справа №730/976/24).

Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтва укладення шлюбу, смерть, свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 27 березня 1963 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.2018р., 30.05.2024р., довідками Борзнянської міської ради Чернігівської області №3141 від 09.12.2024р., №2568 від 14.10.2024р., КП «Ніжинське МБТІ» №119 від 14.10.2024р., Борзнянської державної нотаріальної контори №33/01-16 від 15.01.2025р., копією спадкової справи №58/1991 до майна померлого ОСОБА_4 , рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 03.09.2024р.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 , не зареєстроване.

Борзнянською державною нотаріальною конторою було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане домоволодіння, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на це майно.

Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 серпня 2019 року по справі №523/3522/16-ц.

За змістом положень ст.9 ЦК УРСР та ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (громадянина) виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Відповідно до приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 являється спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , цивільна правоздатність якого припинилася, прийняла спадщину, інші спадкоємці на частку спадкового майна не претендують, померлому спадкодавцю, як члену колгоспного двору, належала 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться у АДРЕСА_1 , і збереглися після припинення існування колгоспного двору, на яку відсутня його правова реєстрація за спадкодавцем, що перешкоджає позивачці оформити та зареєструвати право власності на дане нерухоме майно через органи нотаріату, то суд вважає за можливе її позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.9, 120-126 ЦК УРСР, ст.25, 392, 1216-1223, 1258, 1261, 1268-1272 ЦК України, ст.2-4, 12, 13, 19, 23, 76-89, 258-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої у АДРЕСА_1 , задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, що складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходятьсяу АДРЕСА_1 , й належали ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець