Справа №333/7025/24
Провадження №2/333/450/25
27 січня 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Варнавської Л.О.
за участю секретаря судового засідання Бабак З.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Ухвалою від 26.08.2024 року суддя прийняла позовну заяву до свого провадження у справі, а також відповідно до ст.274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений судом своєчасно та належним чином. В позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до п.1.2 договору протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредиту буде використовуватись фіксована процентна ставка 0,01% річних.
Протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування Кредитом буде застосовуватися: фіксована процентна ставка в розмірі 0,01 % річних.
Згідно п. 1.3 Договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником Ануїтетних платежів на рахунок погашення Боргових зобов`язань, реквізити якого визначені в Додатку № 1 до Кредитного договору.
Відповідно до п.5 договору, підписанням кредитного договору позичальник гарантує та підтверджує, що: 1) Банк надав Позичальнику в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію, передбачену законодавством, що захищає права споживачів; 2) Позичальника перед укладанням кредитного договору ознайомлено з інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту; 3) Позичальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах; 4) Банк надав Позичальнику підписаний зі сторони Банку примірник кредитного договору зі всіма невід`ємними частинами та всіма додатками до кредитного договору (зокрема, але не виключно, графік платежів з розрахунком загальної вартості кредиту; 5) з правилами кредитування, зокрема, з положенням щодо відповідальності позичальника та тарифами банку, які є невід`ємною частиною кредитного договору та які розміщені на офіційному сайті, ознайомлений і згоден, а також зобов`язується належно та неухильно виконувати. 6) Послуги банку, пов`язані із видачею кредиту, позичальник отримав у повному обсязі.
Згідно з п.6 договору, він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та всіх додатків до нього і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по кредитному договору/ заяві-анкеті в повному обсязі.
Згідно з п.7 договору кредитний договір /заява-анкета укладається відповідно до ст.6, 207, 627, 634 ЦК України. Підписанням кредитного договору / заяви-анкети клієнт приєднується до договору про порядок підписання правочинів, розміщений на офіційному сайті, зміст якого йому повністю зрозумілий та з яким він повністю погоджується.
Копія договору із двома додатками до нього графіку платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, орієнтовний графік платежів та анкета-заява на отримання кредиту від 11.08.2021 р., із якою звернувся до Банку відповідач, наявні у матеріалах справи.
До позовної заяви додано також підписаний сторонами кредитного договору паспорт кредиту, який підтверджує надання споживачу інформації до укладення відповідного договору про споживчий кредит. Згідно з паспортом кредиту строк кредитування становить 24 міс., процентна ставка 0,01 % річних, що діє протягом пільгового періоду, 5% (щомісячно) діє після закінчення пільгового періоду, плата за обслуговування кредитної лінії 0,00 грн.
Доказів відкриття поточного рахунка позичальнику в АТ «ОТП Банк», використання кредитного ліміту, порядку та строків нарахувань відсотків, комісії, розміру частково сплаченої заборгованості матеріали справи не містять. Кредитний договір не містить підпису головного бухгалтеру, або іншої відповідальної особи, як контролює правильність присвоєння номеру рахунку, про дозвіл на відкриття рахунку.
Також матеріали справи не містять підтвердження придбання товару в продавця ТОВ КОМФІ ТРЕЙД.
При цьому, у тлумаченні термінів в договорі зазначено, що договір це договір з усіма змінами, доповненнями та додатками. Вичерпний зміст цього розділу, враховуючи фрагментарність копії договору факторингу, також стороною позивача до відома суду не доведений.
В подальшому, як видно з обох розрахунків, позивачем не здійснювалось нарахування складових заборгованості. Розрахунки засвідчені представником позивача, здійснені по 30.06.2024
За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17, провадження № 611211св19.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Матеріали справи не містять бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів як то передбачено умовами Договору. Зокрема, не надано суду копій платіжного доручення, виписку по картковому рахунку, тощо.
Судом також встановлено, що 13.10.2023 на підставі Договору факторингу №13/10/23, укладеного між АТ «ОТП БАНК» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) клієнт передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату відповідно до умов цього договору. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами (п.1.1-1.3).
Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 301/2368/14-ц також зазначив, що вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги слід звернути увагу на наявність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.
У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.
Згідно з умовами договору факторингу, як зазначає позивач, а саме п. 6.2.3, 6.2.4 право вимоги переходить до позивача з моменту підписання сторонами договору, після чого ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості, без згоди боржників.
Договір факторингу від 13.10.2023, доданий до позовної заяви, наявний у неповному обсязі, тобто, його детальний зміст, виключний перелік прав та обов`язків сторін, відповідальності, до відома суду не доведено, зокрема, положення п. 6.5-14.10 договору, відповідні аркуші до справи не долучені. Графи у п. 6.1.1, 6.1.2 у договорі із зазначенням загального розміру портфелів заборгованості за реєстром №1 та реєстром №2 не заповнені.
Витяги сформовані представником позивача, номер боржника відповідно до їх переліку у реєстрі №1 та №2 у витягу не зазначений.
До матеріалів справи надано Договір Факторингу з якого неможливо встановити порядок розрахунку відповідно до умов договору, так само неможливо встановити дотримання умов договору факторингу, оскільки відповідно до п.6.1. Договору факторингу, Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Право грошової вимоги до Боржників в розмірі Портфеля заборгованості, яке виникло у Клієнта внаслідок укладення з Боржниками Кредитних договорів та надання Клієнтом Боржникам кредитних коштів.
Розмір портфеля, суду не відомий, оскільки він заредагований,порядок розрахунку відповідно до умов договору встановити неможливо. Матеріали справи не мстять жодних платіжних документів щодо розрахунку відповідно до умов Договору факторингу.
Відповідні докази повідомлення боржників про відступлення права грошової вимоги стороною позивача до справи не долучені.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЄАПБ» задоволенню не підлягають.
Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із частиною першою статті 76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Позивачем не зазначено жодних причин неможливості їх подання до суду з причин, що об`єктивно не залежали від позивача, протягом усього періоду розгляду справи, не заявлено жодного клопотання про витребування доказів.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.
Отже, саме Банк не довів позов, що є його, а не відповідача, процесуальним обов`язком (статті 12, 13, 81 ЦПК України). Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 156/268/21.
Більше того, у своїй позовній заяві до суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» просив розглянути справу у його відсутність та у призначенні засідання не з`являвся, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.
Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Таким чином, суд вважає вимоги ТОВ «ЄАПБ» про стягнення заборгованості за кредитним договором недоведеними, необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню.
Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір, оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати компенсації не підлягають.
Керуючись ст.ст.10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст.509, 525, 526, 530, 536, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України -
У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 27 січня 2025 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська