Справа № 131/1707/24
Провадження № 2/131/443/2024
30.01.2025м. Іллінці
Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Коваля А.М.,
за участю секретаря судового засідання Чех Л.В.,
розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
До Іллінецького районного суду Вінницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 14 липня 2023 року укладено кредитний договір №14.07.2023-100002554. Відповідно до умов договору, Позичальнику було надано кредит у розмірі 8000 грн строком на 42 дні, що підтверджується квитанцією про видачу коштів. Процентна ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 2,1% за кожен день, що є фіксованою і не підлягає зміні в односторонньому порядку. Відсотки нараховуються на основну суму боргу щоденно, відповідно до фактичної кількості днів користування коштами.
ОСОБА_1 електронним цифровим підписом підтвердив укладення кредитного договору, пройшов ідентифікацію через систему BankID Національного банку України. Кредитні кошти в розмірі 8000 грн були перераховані на його рахунок. Однак, свої зобов`язання щодо повернення боргу він не виконав належним чином, і станом на 24 серпня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 15 056 грн, з яких 8000 грн основна сума боргу, а 7056 грн нараховані проценти, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу та сплачений судовий збір
Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву не надав.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 14 липня 2023 року укладено кредитний договір №14.07.2023-100002554.
Основні умови договору викладено в паспорті споживчого кредиту, пропозиції про укладення кредитного договору, заявці від 14.07.2023, підтвердженні кредитного договору від 14.07.2023 (а.с. 18-35).
Так, позичальнику надається кредит на таких умовах: дата надання кредиту 14 липня 2023 року, сума кредиту 8000 грн 00 коп., строк кредитування 42 дні з дати надання, а дата повернення 24 серпня 2023 року. Первинний період користування кредитом триває 14 днів з дня його надання, а кожен наступний 14-денний період після закінчення первинного періоду називається «черговим періодом». Продовження строку кредитування не передбачено, ані Позичальник, ані Кредитодавець не мають права продовжувати строк кредитування або строк повернення кредиту. Процентна ставка є фіксованою та незмінною і становить 2,1% за один день користування кредитом, що застосовується протягом усього строку кредитування. Розмір процентної ставки не може бути збільшений в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення суми кредиту (або залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом або залишком кредиту та на процентну ставку (а.с. 18-21).
ОСОБА_1 електронним цифровим підписом за допомогою цифрового ідентифікатора підтвердив укладення кредитного договору в заявці від 14.07.2023 (а.с. 32-35).
Кредитні кошти в розмірі 8000 грн були перераховані позивачем на рахунок, вказаний відповідачем при укладенні кредитного договору (а.с. 37).
Зобов`язання щодо повернення боргу ОСОБА_1 не виконав належним чином, тому утворилася заборгованість у розмірі 15 056 грн, з яких 8000 грн основна сума боргу, а 7056 грн нараховані проценти, що підтверджується довідкою-розрахунком за період з 14.07.2023 по 24.08.2023 (а.с. 14).
З наданих позивачем розрахунків вбачається, що умови договору № 14.07.2023-100002554 від 14.07.2023, відповідачем виконані не були.
Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту, інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.
Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов зазначених договорів (ст. 638 ЦК України).
Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідачем, всупереч положенню частини 1 статті 81 ЦПК України, не надано жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору, у передбачені договором строки кредит не погашений.
Таким чином, ТОВ «Споживчий центр» надало належні і допустимі докази заборгованості ОСОБА_1 за договором № 14.07.2023-100002554 від 14.07.2023, яка станом на день розгляду справи відповідачем не погашена.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 49, 76, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354, 417 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовільнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію цього рішення невідкладно надіслати сторонам.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , адреса: 0103, Київська обл., м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: