Справа № 285/727/25
провадження № 2-н/0285/41/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Васильчук Л. Й., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про видачу судового наказу про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

Заявниця 06.02.2025 звернулась до суду із вказаною заявою в якій просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення донькою повноліття.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4, 5 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Таким чином, особа має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу лише з вимогою, чітко визначеною у вказаній статті.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи те, що заявниця просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., розмір яких перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в свою чергу не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України, приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

При цьому звертаю увагу на те, що заявниця не позбавлена можливості подати заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів з дотриманням вимог, передбачених ст.161 ЦПК України, чи звернутися з вимогою про стягнення заявленого нею розміру в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.161, 165, 167 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення до суду з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею. Ухвала, що постановлена поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя Л. Й. Васильчук