Справа № 444/4899/24
Провадження № 2/444/442/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Стець М.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Четверта львівська державна нотаріальна контора Львівської області, про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом який обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку пл.0.3392 га для обслуговування даного житлового будинку та господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.02.2006 року, Серія НОМЕР_1 та Державним Актом на право приватної власності на землю від 13.10.1997 року, Серія ИІ-ЛВ №019330. За життя, спадкодавець ОСОБА_5 склала Заповіт від 15.12.2005 року, який посвідчений сільським головою Зашківської сільської ради Жовківського району Львівської області Пилюх Надією Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за №112. За змістом даного Заповіту, спадкодавець ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження згідно якого: все її майно, яке буде належати їй на день її смерті і на яке вона за законом матиме право, вона заповідає своїй дочці гр. ОСОБА_6 . Якщо спадкоємець гр. ОСОБА_6 , зазначена в цьому заповіті помре до відкриття спадщини, не прийме її, відмовиться від її прийняття чи буде усунена від права на спадщину, все майно, яке буде належати спадкодавцю на день її смерті і на яке вона за Законом матиме право, заповідала гр. ОСОБА_7 . Спадкоємцем до вищевказаного майна померлої фактично стала вона, оскільки її рідна мама ОСОБА_6 , а донька померлої, в нотаріуса відмовилася від прийняття спадщини в її користь. За таких обставин, вона як спадкоємець по Заповіту, 05.11.2024 року звернулася в Четверту Львівську Державну нотаріальну контору з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом по смерті її бабусі - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі даної заяви, державний нотаріус Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Галина Ярославівна зареєструвала Спадкову справу за №486/2024, що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.11.2024 року, номер у спадковому реєстрі 73236395. Однак, зареєструвавши вищезазначену спадкову справу, нотаріус видала ОСОБА_3 Постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належить її бабусі - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з пропуском строку, необхідного для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом. Для вирішення даного питання, а саме отримання додаткового терміну для подачі заяви про прийняття спадщини за Заповітом, нотаріус запропонувала звернутися до суду. Зазначає, що про існування зазначеного Заповіту їй не було відомо. Питання, щодо прийняття спадщини по смерті спадкодавця ОСОБА_5 , не ставила, оскільки вважала, що її мати ОСОБА_6 , та її дядько фактично вступили в права спадкоємців, оскільки спадкодавець проживала без реєстрації за місцем реєстрації та проживання своєї доньки ОСОБА_6 , яка фактично доглядала та опікувалася нею. Крім цього, піднімати питання, щодо спадкового майна було не на часі, оскільки її мама ОСОБА_6 тривалий час важко переносила смерть своєї матері.

Представник Позивачки в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві, просила такі завдоволити.

Представник Відповідача в судовому засіданні позов визнала повністю, просила позовні вимоги позивачки задоволити.

Представник третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надала на адресу суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності та надала копію спадкової справи. Заперечень проти позовних вимог немає.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі представника третьої особи, яка не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подану копію спадкової справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктом 24 постанови передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Таким чином, з огляду на необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, а також з огляду на те, що законодавцем чітко не визначено вичерпний перелік обставин поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи обставини конкретної справи, визнання позовних вимог відповідачем, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 23, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 3 (три) місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 03 лютого 2025 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.