КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/647/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О.В., Мазурик О.Ф.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Ірпінського міського суду Київської області у складі судді Мерзлого Л. В.

від 10 січня 2024 року

у цивільній справі № 367/863/22 Ірпінського міського суду Київської області

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 ,

Товариства з обмеженою відповідальністю «Орбіта»,

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Корал тревел»,

про захист прав споживачів, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за реалізацію неякісного турпродукту та неналежного виконання договору «Про надання туристичних послуг»

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 , ТОВ «Орбіта», третя особа: ТОВ «Корал тревел» про захист прав споживачів, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за реалізацію неякісного турпродукту та неналежного виконання договору «Про надання туристичних послуг». Обґрунтовуючи позов, зазначали, що звернулися за консультацією до Турагентства про тур, запропонований Турагентством «Поїхали з нами». Турагентство перехопило тур, надавши знижку. У подальшому, 30.07.21 р. уклали Договір № 30/07 на туристичну подорож (з 16.08.21 по 25.08.21 р.) в м. Ігало, Чорногорія, в 3* «Готель Нові» з НВ харчуванням. Відповідно п. 5 Договору оплатили повну вартість туру - 36 000 грн. Позивачі замовляли відпочинок з розміщенням в туристичному готелі, оздоровлення на березі Адріатичного моря та ознайомлення з країною. Тобто, комплекс послуг, до яких згідно п. 1.1 Договору входять перевезення, розміщення, харчування та інші туристичні послуги, який туристам не був наданий всупереч п. 6 ст. 20 Закону України «Про туризм» (далі - Закон).

Зазначають про те, що замість комфортного відпочинку та оздоровлення, позивачі змушені були пристосовуватись до обставин, витратили свій відпочинок на лікування. ТОВ «Орбіта» і Турагентство, знаючи антисанітарні вади місця відпочинку і оздоровлення, проігнорували загрозу здоров`ю туристів. Дізнавшись про виниклі проблеми зі здоров`ям, зробили вигляд, що нічого не знають, на зв`язок більше не виходили, залишили в чужій країні без інформаційної допомоги та моральної підтримки. ТОВ «Орбіта» створило тур невідповідної якості, обмеживши свої послуги трансфером та бронюванням транзитного готелю. Турагентство, всупереч заявленим вимогам, реалізувало тур невідповідної якості, приховавши достовірну інформацію. Суб`єкти туристичної діяльності ввели позивачів в оману стосовно умов відпочинку та оздоровлення, наразили здоров`я на небезпеку. В 1-й день «відпочинку» позивачі виявили приховані вади (відомі суб`єктам туристичної діяльності) та звернулися з проханням змінити готель або повернути їх назад. Відмова відпочивати в таких умовах була розцінена як забаганка, вимоги серйозно не сприйняли, проігнорували. Суб`єкти туристичної діяльності відреагували миттєво, в односторонньому порядку відмовились від виконання взятих зобов`язань, аргументуючи тим, що всі умови Договору виконані, провину переклали на позивачів. Проте, згідно п. 7.3 Договору: «договір діє до повного його виконання сторонами», тобто вимагає виконувати взяті зобов`язання, згідно Закону, до повернення на Батьківщину. Після викриття прихованих вад, яких не повинно бути, але і неможливо було оминути, суб`єкти туристичної діяльності не спроміглись врегулювати конфлікт. У ТОВ «Орбіта» була можливість внести корективи в 1-й день відпочинку. Інопартнер «Пілон» пропонували переселити позивачів за згодою ТОВ «Орбіта». Проте, пропозиція була проігнорована. В умовах Договору все начебто ясно, проте не відповідало існуючим реаліям. Відповідно п.1.3. Договору, надана інформація була недостовірною, приховані вади туру, які приймаюча сторона не приховувала, були «замовчані». Турагенство зробило вигляд, що дізналось про це від позивачів. Пункти 1.1;1.3 Договору (інформаційні та супутні послуги) встановлені суб`єктами туристичної діяльності не прокоментовані. Так, інформаційні та супутні послуги, замовлені туристами, є предметом Договору, тому зобов`язувало ТОВ «Орбіта» і Турагенство перед реалізацією туру досконально ознайомитись з місцем відпочинку та оздоровленням туристів та надати достовірну інформацію, а саме про знаходження готелю на пустирі, посеред болота в хащах чагарника на віддалі 250 м по ґрунтовій дорозі до міської магістралі, знаходження готелю в безпосередній близькості до цвинтаря (100 м) та сміттєзбірника, місцем проживання - «транзитний» готель та якість економ-харчування, не повне обладнання номерів готелю кондиціонерами, відсутність в номерах чайних наборів, заборона зберігати продукти в холодильнику при двохразовому харчуванні (тільки напої), порушенні санітарних норм на території муніципального пляжу, забруднення каналізаційними стоками частини моря прилеглої до цього пляжу. Позивач також зазначає про те, що на 2-й день відпочинку він захворів. Від такої якості туру позивачі отримали морально-психологічний стрес. Крім того, позивачів залишили без культурної і екскурсійної програми, такий відпочинок позивачів не влаштував, оскільки замість відпочинку та лікування вони з`ясовували стосунки з адміністрацією готелю і туристичними менеджерами. Для залагодження конфліктної ситуації позивачі зверталися до ТОВ «Корал тревел» 10.09.2021 р., 18.09.2021 р., 25.09.2021 р., ТОВ «Орбіта» 18.08.2021 р., 14.10.2021 р., 25.10.2021 р., 18.11.2021р. та ТОВ «ФОП ОСОБА_3 » 18.08.2021 р., 09.09.2021 р.. Таким чином, позивачі зазначають про те, що з`ясувати правовідносини з суб`єктами туристичної діяльності не вдалось, тому вони змушені звернутися до суду. Розмір матеріальних збитків визначений позивачами, як вартість сплачених послуг туристичного обслуговування 36000,00 грн згідно договору №30/07 від 30.07.2021 р. Моральну шкоду позивачі оцінюють в розмірі 35 175 грн.

Посилаючись на викладене, просили суд визнати турпродукт ТОВ «Орбіта» неналежної якості. Визнати неналежне виконання суб`єктами туристичної діяльності умов Договору «Про надання туристичних послуг» №30/07 від 30.08.21. У зв`язку з низькою якістю туру та неналежним виконанням умов Договору №30/07 від 30.08.21 визнати відпустку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зіпсованою. Стягнути з Товариства з обмеженої відповідальністю «Орбіта» і ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вартість оплаченого туру 36 000 грн в солідарному порядку та моральну шкоду в сумі 35175 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 10 січня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати його та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що судом першої інстанції порушена процедура розгляду справи, оскільки суть конфлікту не розглянута, розгляд по суті, підмінений процесуальним розглядом. Вважають, що суд першої інстанції не врахував надані позивачами докази на підтвердження заявлених вимог. Також вважають, що суд першої інстанції безпідставно, в ході слухання справи, не задовольнив два усних клопотання адвоката Орел Р. В. про надання запиту в міграційну службу, з метою з`ясування місця знаходження відповідача, таке клопотання визнано судом як недоцільне. Оскільки учасник судового розгляду відповідач ОСОБА_3 проігнорувала участь у справі, вважають, що її неявка в суд та відсутність письмових пояснень, свідчить про визнання позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного від 21 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ухвалою Київського апеляційного суду від 27 березня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 березня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з підстав визначених п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України.

29 березня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ТОВ «Орбіта» - адвоката Муравляніка О. С, в якому він просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції без змін вважаючи його законним.

15 квітня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла відповідь на відзив від позивачів, а також доповнення до апеляційної скарги у яких просить стягнути компенсацію матеріальної шкоди з суб`єктів туристичної діяльності на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розмірі 36000 грн, з них ТОВ «Орбіта» - 33 368 грн, ФОП « ОСОБА_3 2632 грн.

Одночасно надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження від ОСОБА_2

30 квітня 2024 року за підписом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про зміну предмету позову, у якій просять змінити предмет позову шляхом викладення пункту 5,6 прохальної частини апеляційної скарги від 10.01.2024 р. в наступній редакції:

Стягнути компенсацію матеріальної шкоди з суб`єктів туристичної діяльності на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вартість оплаченого туру в розмірі 36 000 грн з яких: ТОВ «Орбіта» - 33368 грн, ФОП « ОСОБА_3 - 2632 грн; стягнути з ТОВ «Орбіта» і ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральну шкоду 35 175 грн з яких з ФОП « ОСОБА_4 » - 17587,5 грн, а з ТОВ «Орбіта» - 17587,5 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 січня 2024 року в порядку письмового провадження без виклику учасників справи, що підтверджується звітом про направлення процесуальних документів до електронного суду учасників судового процесу, а також рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с 42-44, 56-59, т. 2).

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Отже, апеляційним судом не приймаються до розгляду клопотання про зміну предмету позову, а також про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 , адже у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 було відмовлено ухвалою від 21 березня 2024 року, а апеляційне провадження відкрито та призначено справу до розгляду за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 30.07.2021 року між тургагентом ФОП ОСОБА_3 , що бронює туристичний продукт за посередництва ПАТ ТК «АйТі-тур» та діє від імені і за дорученням туроператора ТОВ «Орбіта» та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання туристичних послуг № 30/07 (а.с. 11-15 том 1).

Відповідно до п. 1.1 Договору туроператор через Турагента зобов`язується забезпечити надання за замовленням Туриста комплексу туристичних послуг (туристичного продукту), а саме послуг з перевезення, розміщення, харчування та інших туристичних послуг, а також надавати Туристу інформаційні та супутні туристичні послуги, а Турист зобов`язується на умовах даного Договору прийняти та оплатити вартість цих послуг.

Виступаючи від свого імені, Туроператор за рахунок Туриста: укладає угоди з третіми особами - транспортними, страховими, туристичними та іншими компаніями, здійснює з ними розрахунки (з коштів, наданих Туристом), отримує документи, призначені для передачі Туристу.

Відповідно до п. 1.3 Договору Туроператор надає туристу інформаційні послуги, пов`язані з наданням туристичних послуг.

Відповідно до п. 3.2.1 Договору туроператор через турагента зобов`язується надати до початку надання туристичних послуг Туристу за його вимогою наступну інформацію про програму туристичного обслуговування:

- характеристику транспортних засобів, що здійснюють перевезення, у тому числі їх вид і категорію терміни стикувань (сполучення) рейсів (якщо перевезення входить до складу Турпродукту);

- характеристику готелів, у тому числі їх місце розташування, класифікацію за законодавством країни (місця) розташування, а також іншу інформацію, передбачену законодавством України про туризм, іншими нормативно-правовими актами (якщо готельне обслуговування входить до складу послуг з туристичного обслуговування);

- про звичаї місцевого населення, пам`ятки природи, історії та інші об`єкти туристичного показу, що знаходяться під охороною, санітарну та епідеміологічну обстановку;

- про мінімальну кількість туристів у групі, терміни інформування туриста про те, що туристи- поїздка не відбудеться через недобір групи;

- відомості про страхову організацію, що здійснює страхування ризиків, пов`язаних з наданням туристичного обслуговування, розмір страхових відшкодувань, порядок і умови їх виплати;

- про місце перебування організації (Туроператора) у країні приймаючої сторони, а також організації, уповноваженої Інопартнером на прийняття претензій туристів;

- про адреси і телефони українських дипломатичних установ у країні тимчасового перебування а місцевих служб, до яких можна звернутися у разі виникнення труднощів.

Відповідно до п. 3.2.5. Договору туроператор через турагента зобов`язується вчасно забезпечити Туриста документами відповідно до кількості Туристів: ваучер, проїзні документи, страховий поліс, інші документи, які необхідні для підтвердження статусу Туриста.

Відповідно до п. 3.5.2 Договору турист має право на вільне обрання туристичних послуг при замовленні Турпродукту та отримання цих послуг відповідно до прийнятої та оформленої заявки.

Відповідно до п. 3.5.5 Договору турист вправі відмовитися від виконання Договору до початку подорожі за умови оплати туроператору через турагента фактично понесених ним витрат.

Відповідно до п. 4.1 Договору за невиконання, або неналежне виконання умов цього Договору сторона, що винна, виплачує іншій стороні спричинені ним збитки.

Відповідно до п. 4.3 Договору у випадку надання послуг третьою особою (приймаючи туристичним підприємством - Інопартнер) не в повному обсязі або не належної якості, турист зобов`язаний зробити про це запис у ваучері Туроператора, засвідчений печаткою та підписом відповідальної особи приймаючого туристичного підприємства у країні перебування туриста.

Відповідно до п. 4.4 Договору якщо з вини туроператора туристу не були надані або надані або надані не в повному обсязі та якості послуги, зазначені у розділі 2 цього Договору, про що свідчить запис Інопартнера у ваучері туроператор через турагента повертає туристу у місячний термін вартість ненаданих послуг.

Згідно п. 5 вказаного Договору, 02.08.2021 року ОСОБА_2 було оплачено повну вартість туру у розмірі 36 000 грн.

Згідно копії ваучеру, замовлений та оплачений за договором на туристичне обслуговування тур для ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у кількості дві особи, відбувся у період із 16 серпня 2021 року по 25 серпня 2021 року (а.с. 16 том 1).

Звертаючись з позовом на підтвердження своїх суджень позивачі вказували на те, що запропонований турагентом турпродукт не відповідає належній якості, позивач надав, зокрема фото готелю, його місцевість та розташування (а.с. 19-27 том 1).

Також, в ході розгляду справи судом було встановлено, що в день поселення в готель 16.08.2021 року від агентства ПрАТ «Айті-тур» отримано повідомлення, що сподівання туристів про готель не виправдались.

У зв`язку з цим ТОВ «Орбіта» було запропоновано туристам (позивачам) через агентство ПрАТ «Айті-тур» та приймаючого оператора в Чорногорії «Pilon» наступне:

Протягом однієї години 16.08.2021 року за допомогою приймаючого оператора «Pilon» відбудеться безкоштовна заміна стандартного номеру проживання в готелі на покращений апартамент. Туристи скористались цією можливістю.

О 20 годині 16.08.2021 року в ході зустрічі з представником приймаючого оператора «Pilon» туристам було запропоновано у разі наявності вільних місць переселитись у приватний готель компанії «Pilon». Однак, вільних номерів на вказаний період не виявилось.

В подальшому, 17.08.2021 року було запропоновано туристам через приймаючого оператора «Pilon» повернути 100% коштів за проживання та харчування після двох днів проживання в готелі, а саме 28 євро за добу з людини, загалом 392 євро, вартість вказана в рахунку готелю або повернути вказані кошти за проживання в готелі на рахунок агентства Айті-тур, а саме 28 євро х 2 особи х 7 ночей = 392 євро по курсу НБУ станом на 02.08.2021 року 31,8946 = 12503 грн. Дана формація прописана в заявці та було озвучено туристами в ході судового засідання суду першої інстанції.

Встановлено, що туристи не скористались цією пропозицією, про причини такого рішення не повідомили.

Позивачі 18.08.2021 року отримали запит від агентства Айті-тур на заміну зворотного вильоту Тіват-Київ на 20.08.2021 року для туристів. На жаль, кінець серпня, що знаменує собою завершення літнього сезону, надто затребуваний на рейсах повернення в Україну. Вільних місць на 20.08.2021 року та найближчі дати не виявилось. Дана інформація прописана в заявці.

Вирішуючи даний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що не встановлено істотного порушення відповідачем умов договору, що б призвело до невиконання чи неналежного виконання перед позивачем взятих зобов`язань.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Спеціальним законом, що регламентує відносини у сфері організації/надання туристичних послуг, є Закон України «Про туризм».

Згідно з частинами першою, другою статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов`язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг, а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність.

Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність, є:

- туристичні оператори (туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність;

- туристичні агенти (турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

За змістом статті 30 Закону України «Про туризм» порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є, зокрема ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації, що не відповідає дійсності; порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів (частина десята статті 20 Закону України «Про туризм»).

Частиною першою-другою статті 33 Закону України «Про туризм» передбачено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом.

За неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини (частини перша та друга статті 32 Закону України «Про туризм»).

Отже майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та з вини якого замовнику завдано збитків.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03 липня 2013 року у справі № 6-42цс13, який підтверджено Верховним Судом у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 201/17472/16-ц.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 753/1480/20 (провадження № 61-17107св20).

Правовідносини у туристичній діяльності опосередковуються не лише договорами між споживачем та туристичним агентом, договорами про туристичне обслуговування між споживачем та туристичним оператором: права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також Законом України «Про туризм». У разі укладення договору між туроператором та турагентом на реалізацію туристичного продукту (агентський договір), до такого договору застосовуються загальні положення про агентський договір, закріплені главою 31 Господарського кодексу України.

Між туроператором, як особою, що створює туристичний продукт, та турагентом, як особою, що такий продукт реалізує, можуть укладатися й інші договори - комісії, доручення тощо, однак характерною ознакою таких договорів є те, що туристичний агент діє від імені та/або в інтересах туроператора з питань продажу туристичного продукту.

Такими договорами можуть бути закріплені певні особливості відповідальності суб`єктів туристичної діяльності у разі неналежного виконання зобов`язань за агентським (чи іншим) договором.

Так, відповідно до положень ч.1 ст.295 та ч.1 ст.297 ГК України, комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє. За агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок.

Однак такі договори не створюють собою прав та обов`язків для споживача, окрім випадку, якщо такий договір був укладений туроператором і турагентом на користь третьої особи (споживача) відповідно до положень ст. 636 ЦК України. Виконання такого договору на користь третьої особи можуть вимагати як особи, які уклали договір (турагент та туроператор), так і третя особа (турист), на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Відповідна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року у справі № 643/6064/15-ц.

У разі встановлення судом фактів видачі туроператором ваучера, який є формою письмового договору на туристичне обслуговування, зміни туроператором в односторонньому порядку істотних умов договору на туристичне обслуговування та невжиття ним необхідних заходів про попередження туриста щодо такої зміни, відповідальність за порушення істотних умов договору не може нести інший суб`єкт туристичної діяльності з надання туристичних послуг, ніж туроператор (правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах № 6-42цс13 від 03 липня 2013 року; від 03 квітня 2019 року по справі № 758/8046/15-ц, провадження № 61-11793св18 та від 03 липня 2019 року у справі № 750/3695/17-ц, провадження № 61-15781 св 18).

Доводи позивачів про те, що обраний готель не виправдав їхні суб`єктивні очікування в частині розміщення, стану номерів та харчування, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, адже позивачі мали змогу самостійно, перед вибором готелю, ознайомитися з його характеристиками та відгуками про нього інших туристів, розміщеними на сайті та загальнодоступними для користувачів Інтернету.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, договір про надання туристичних послуг від 30.07.2021, що укладений ОСОБА_2 , містить умову про те, що турист має право отримати в повному обсязі інформацію, консультації та послуги, передбачені цим договором та Законом України «Про туризм» (п. 3.5.1), а також окреме застереження, підписане ОСОБА_2 , про те, що нею отримана від Турагента вся інформація та перелік необхідних документів, з метою здійснення туристичної подорожі й така інформація донесена Агентом доступно і зрозуміло.

Крім того, позивачам було запропоновано через приймаючого оператора «Pilon» повернути 100% коштів за проживання та харчування після двох днів проживання в готелі, а саме 28 євро за добу з людини, загалом 392 євро, вартість вказана в рахунку готелю або повернути вказані кошти за проживання в готелі на рахунок агентства Айті-тур, а саме 28 євро х 2 особи х 7 ночей = 392 євро по курсу НБУ станом на 02.08.2021 року 31,8946 = 12503 грн. Однак туристи, позивачі у справі, не скористались цією пропозицією, про причини такого рішення не повідомили.

Доводи апеляційної скарги про те, що учасник судового розгляду відповідач ФОП ОСОБА_3 проігнорувала участь у справі, тому її неявка в суд та відсутність письмових пояснень дають підстави вважати, що вона погодилась з заявленими позовними вимогами та визнала їх, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки суд не визнавав явку відповідача ОСОБА_3 в судове засідання обов`язковою. Тому такі твердження скаржників є припущенням, що не ґрунтується на положеннях цивільного процесуального закону, яким визнання позову визначено як процесуальна дія відповідача, про яку він подає відповідну письмову заяву (ст. 206 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не задовольнив два усних клопотання адвоката Орел Р. В. про надання запиту в міграційну службу, з метою з`ясування місця знаходження відповідача ФОП ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з`ясування таких обставин не слугують для вирішення правильного вирішення спору та не стосуються предмету позову та заявлених позовних вимог.

Також суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про необ`єктивність та упередженість судді суду першої інстанції під час розгляду справи та вирішення спору, та апеляційний суд доходить висновку про дотримання районним судом норм процесуального права під час розгляду справи, остільки такі посилання скаржників носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого правового обґрунтування.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди позивача з висновками суду щодо їх оцінки. При цьому, докази та обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, були предметом розгляду та дослідженням судом першої інстанції, їм була надана вірна правова оцінка з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Отже оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, підстави для зміни чи скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги не встановлені.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: Є. П. Євграфова

О. Ф. Мазурик

О. В. Желепа