ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря - Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Партика Ольги Владиславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2024 року по справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому порядку, стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», боржник: ОСОБА_1 , по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

06 листопада 2024 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська засобами поштового зв`язку надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому порядку.

Свої вимоги приватний виконавець мотивував тим, що представником АТ КБ «ПриватБанк» Пустовіт І.А. на адресу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. 09.12.2022 року подано заяву про відкриття виконавчого провадження із долученим оригіналом виконавчого листа №0417/14588/2012, що виданий 29.11.2022 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на підставі постанови Верховного Суду про стягнення солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 03 березня 2008 року №Е/V3626 у розмірі 8442,95 доларів США заборгованість за кредитом; 4803,77 доларів США заборгованість за відсотками, 2260,03 доларів США - пеня; 240,01 грн. - комісія.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитною угодою від 22 серпня 2008 року № Е/V 3875 у розмірі: 41 470,87 доларів США - заборговані кредитом; 28 311,46 доларів США - заборгованість за відсотками; 11 266,75 доларів США - 1 400,85 грн. - комісія,

Боржник за даним виконавчим провадженням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 .

27.12.2022 року приватним виконавцем відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70620923 та розпочато примусове виконання.

27.12.2022 року на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_4 накладено арешт. відповідні записи про обтяження внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

12.12.2023 року приватним виконавцем змінено сторону у виконавчому провадженні з боржника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на його правонаступника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі №0417/14588/2012 від 31.05.2023 року.

12.12.2023 року боржнику ОСОБА_1 скеровано виклик з зобов`язанням з`явитися в офіс приватного виконавця 20.12.2023 року, на даний виклик боржник не з`явився.

11.01.2024 року на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 накладено арешт, також арешт накладено на кошти боржника у межах суми стягнення.

Згідно відповідей банків у боржника відкритий рахунок в АТ КБ «Приватбанк», «Універсалбанк» та АТ «Таскомбанк» проте кошти на рахунках відсутні.

Згідно з відповіддю МВС України за боржником зареєстроване рухоме майно, а саме транспортний VOLKSWAGEN, реєстраційний номер НОМЕР_3 та транспортний засіб NISSAN, реєстраційний номер НОМЕР_4 , які відповідності до постанови приватного виконавця від 12.01.2024 року оголошено у розшук.

Станом на 24.10.2024 року заходи щодо розшуку рухомого майна боржника залишаються безрезультатними.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником відсутнє зареєстроване нерухоме майно.

Зазначив, що 27.03.2023 року ОСОБА_1 звертався із позовною заявою до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про зняття арешту зі спадкового майна у якій повідомляє, що є спадкоємцем за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та з метою реєстрації успадкованого нерухомого майна, а саме:

незавершене будівництво житлового будинку, адреса якого: АДРЕСА_3 , РНОНМ 10;

нежитлові будівлі, адреса: АДРЕСА_3 , РНОНМ 06, просить зняти арешт, що накладений приватним виконавцем в межах виконавчого провадження № 70620923, оскільки приватним нотаріусом ДРНО Петрів В.Я. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.02.2024 року у справі №442/2138/23 суд ухвалив: цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про зняття арешту зі спадкового майна залишити без розгляду.

Враховуючи вище наведене встановлено, що боржнику ОСОБА_1 , належить нерухоме майно, яке останній успадкував після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на яке не зареєстровано у встановленому порядку.

Просив суд вирішити питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно: незавершене будівництво житлового будинку, адреса якого: АДРЕСА_3 , РНОНМ 10; нежитлові будівлі, адреса: АДРЕСА_3 , РНОНМ НОМЕР_5 , що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, з метою виконання вимог виконавчого листа № 0417/14588/2012 виданого 29.11.2022 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на підставі постанови Верховного Суду.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2024 року поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому порядку, стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», боржник: ОСОБА_1 , по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено.

Звернено стягнення на нерухоме майно: незавершене будівництво житлового будинку, адреса якого: АДРЕСА_3 , РНОНМ 10; нежитлові будівлі, адреса: АДРЕСА_3 , РНОНМ НОМЕР_5 , що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, з метою виконання вимог виконавчого листа № 0417/14588/2012 виданого 29.11.2022 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на підставі постанови Верховного Суду.

В апеляційній скарзі адвокат Партика О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованою, постановленою з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

В обґрунтування апеляційної скарги, представник апелянта зазначає те, що судом першої інстанції матеріали спадкової справи після померлого ОСОБА_2 судом першої інстанції не витребовувалися, посилаючись на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.02.2024 у справі №442/2138/23, на підставі якої суд першої інстанції вважав встановленою ту обставину, що ОСОБА_1 належить все нерухоме майно, яке той успадкував після смерті діда ОСОБА_2 , зокрема незавершене будівництво житлового будинку, адреса якого: АДРЕСА_3 , РНОНМ 10; нежитлові будівлі, адреса: АДРЕСА_3 , РНОНМ НОМЕР_5

Але якщо б суд першої інстанції витребував матеріали спадкової справи, то б звернув увагу, що крім ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла також малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за правом представлення після смерті свого батька, сина спадкодавця, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5

Таким чином, приватним виконавцем при зверненні до суду та Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська не було з`ясовано коло спадкоємців спірного майна, і відповідно їх не залучено до участі у справі. При цьому вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно, про яке просить приватний виконавець, без залучення усіх заінтересованих осіб, як сторін виконавчого провадження, а також органу опіки та піклування, призведе до порушення прав та інтересів спадкоємців, зокрема малолітньої дитини.

Апелянт вважає, що подання виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, може бути задоволено у тому випадку, якщо боржник не має грошових коштів та іншого майна, на яке виконавцем може бути звернуто стягнення з метою виконання рішення суду.

Приватним виконавцем було підтверджено, що ним виносилася постанова від 11.01.2024 року у виконавчому провадженні №70620923, якою звернено стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ОСОБА_1 . Заробітна плата стягувалася тривалий час, відповідно борг погашався за рахунок спадкоємця, а не спадкового майна.

Крім того, приватним виконавцем було арештовано рухоме майно належне ОСОБА_1 , а саме: транспортний засіб -VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_3 та транспортний засіб NISSAN NOTE, реєстраційний номер НОМЕР_4 , які відповідно до постанови приватного виконавця від 12.01.2024 року оголошено у розшук.

12 листопада 2024 року автомобіль NISSAN NOTE, реєстраційний номер НОМЕР_4 , був вилучений приватним виконавцем Львівського виконавчого округу Маковецьким З.В., для реалізації на виконання виконавчого документа. Проте, приватний виконавець крім переліку нерухомого майна не вказує, що ОСОБА_2 належить рухоме майно, а саме: ТЗ марки MAN 19.463, 1999 року випуску; ТЗ марки IVECO EUROSTAR 440E38, 1996 року випуску; ТЗ марки КАМАЗ 5511, 1986 року випуску; ТЗ марки КАМАЗ 5320, 1984 року випуску; ТЗ марки SEAТ CORDOBA, 1994 року випуску; напівпричіп марки KRONE SDR 24, 1999 року випуску; напівпричіп марки KRONE SDR 24, 1998 року випуску; напівпричіп марки FRUEHAUF TF34С, 1990 року випуску; причіп SAM 5 2000 року випуску; причіп THRUN-EICKER TD 1981 року випуску.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_7 від 04.10.2024 №42 про вартість майна, вартість всіх транспортних засобів становить 1302590,00грн.

Отже, на час розгляду судом подання приватного виконавця у матеріалах справи не було достатньо доказів наявності чи відсутності в боржника та спадкодавця рухомого майна чи інших цінностей достатніх для задоволення вимог стягувача.

Таким чином, приватний виконавець звернувся з поданням до суду не провівши належним чином перевірку майнового стану боржника, приватним виконавцем не доведено факт того, що у боржника на час звернення до суду, недостатньо грошових коштів, рухомого або нерухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача, що в свою чергу підлягає обов`язковому доведенню, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу, а тому відсутні підстави для задоволення подання приватного виконавця.

Також, звертає увагу на те, що спадкова маса після смерті ОСОБА_2 складається з нерухомого майна та 10-ти транспортних засобів, але приватний виконавець Львівського виконавчого округу Маковецький З.В. стягнув кошти із заробітної плати ОСОБА_1 та вилучив належний йому автомобіль, який не входив до складу спадщини. Стягнення заробітної плати із спадкоємця, вилучення його автомобіля призводить до такого стану речей, коли з ОСОБА_1 буде стягнуто більше коштів ніж він успадкував, враховуючи те, що він ніколи не користувався кредитними коштами та мав заборгованість перед стягувачем .

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення відповідає, з огляду на таке.

Судом встановлено, що Постановою Верховного Суду від 14 квітня 2022 року стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 03 березня 2008 року № Е/V 3626 у розмірі: 8 442,95 доларів CША - заборгованість за кредитом; 4 803,77 доларів США - заборгованість за відсотками; 2 260,03 доларів США - пеня; 240,01 грн - комісія.

Стягнено солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитною угодою від 22 серпня 2008 року № Е/V 3875 у розмірі: 41 470,87 доларів США - заборгованість за кредитом; 28 311,46 доларів США - заборгованість за відсотками; 11 266,75 доларів США - пеня, 1 400,85 грн - комісія. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

27 грудня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Маковецьким З.В., відкрито виконавче провадження № 70620923 за виконавчим листом № 0417/14588/2012, виданим 29 листопада 2022 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на підставі постанови Верховного Суду.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2023 року у справі №0417/14588/2012, провадження №6/202//190/2023 за заявою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», боржник: ОСОБА_2 , правонаступник боржника: ОСОБА_1 , по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, заяву задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження № 70620923 з примусового виконання виконавчого листа № 0417/14588/2012, що виданий 29.11.2022 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 03.03.2008 року № Е/V 3626 у розмірі: 8442,95 доларів США заборгованість за кредитом; 4 803,77 доларів США заборгованість за відсотками; 2 260,03 доларів США пеня; 240,01 грн. комісія. Стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитною угодою від 22.08.2008 року № E/V 3875 у розмірі: 41 470,87 доларів США заборгованість за кредитом; 28 311,46 доларів США заборгованість за відсотками; 11 266,75 доларів США пеня; 1 400,85 грн. комісія, а саме: боржника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 . Ухвала набрала чинності.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецьким З.В. від 12.12.2023 року у виконавчому провадженні №70620923 замінено сторону виконавчого провадження ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на його правонаступника ОСОБА_1 .

12.12.2023 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецьким З.В. здійснив виклик ОСОБА_1 на 20.12.2023 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецьким З.В. від 11.01.2024 року у виконавчому провадженні №70620923 накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецьким З.В. від 11.01.2024 року у виконавчому провадженні №70620923 накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, що становить 3885163,20 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецьким З.В. від 11.01.2024 року у виконавчому провадженні №70620923 звернено стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Згідно відповідей банків у боржника відкритий рахунок в АТ КБ «Приватбанк», «Універсалбанк» та АТ «Таскомбанк» про те кошти на рахунках відсутні.

Згідно з відповіддю МВС України за ОСОБА_1 зареєстроване рухоме майно, а саме транспортний VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_3 та транспортний засіб NISSAN NOTE, реєстраційний номер НОМЕР_4 , які відповідно до постанови приватного виконавця від 12.01.2024 року оголошено у розшук.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 відсутнє зареєстроване нерухоме майно.

Приватним нотаріусом Дрогобецького районного нотаріального округу Петрів В.Я. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 на нерухоме майно, а саме:

незавершене будівництво житлового будинку, адреса якого: АДРЕСА_3 , РНОНМ НОМЕР_6 ;

нежитлові будівлі, адреса: АДРЕСА_3 , РНОНМ НОМЕР_5 .

Так як згідно з Інформаціє з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №321305740 від 27.01.2023 року, вбачається, що на майно спадкодавця ОСОБА_2 накладено арешт нерухомого майна за номером запису про обтяження №48899416 згідно постанови про арешт майна боржника №70620923 від 27.12.2022 року приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.02.2024 року у справі №442/2138/23 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про зняття арешту зі спадкового майна позовні вимоги позивача залишено без розгляду.

Задовольняючи подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому порядку, суд першої інстанції виходив із того, що боржнику ОСОБА_1 , належить нерухоме майно, яке останній успадкував після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на яке не зареєстровано у встановленому порядку та беручи до уваги вищевикладене, з огляду на те, що місцем проживання боржника у виконавчому провадженні є інша адреса і враховуючи відсутність відомостей про те, що боржником пропонувалось інше майно для погашення заборгованості, суд дійшов висновку про те, що звернення стягнення незавершене будівництво та нежитлові будівлі, які є спадковим майном є доцільним та пропорційним заходом.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (стаття 10 цього Закону).

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з частиною п`ятою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі, якщо право власності на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність державної реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Застосування судом положень частини десятої статті 440 ЦПК України та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» є крайнім заходом виконання судового рішення, який може бути застосований лише в тому випадку, коли виконавцем вичерпано всі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 2-592/09 (провадження № 61-8383св18), від 23 січня 2019 року у справі № 522/6400/15-ц (провадження № 61-19786св18), від 26 травня 2021 року у справі № 947/22930/19 (провадження № 61-9215св20).

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване в установленому законом порядку, вирішується судом в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною десятою статті 440 ЦПК України та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано в установленому законом порядку.

При розгляді справ указаної категорії необхідно враховувати, що однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення. Немає сенсу в правосудді, якщо рішення судів не виконуються, а невиконання судових рішень є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі, яка переглядається, судом встановлено, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецьким З.В. перебуває виконавче провадження №70620923 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.12.2022) з примусового виконання виконавчого листа №0417/14588/2012, виданого 29.11.2022 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на підставі Постанови Верховного Суду.

Приватний виконавець здійснюв заходи щодо пошуку майна боржника, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги стягувача.

Беручи до уваги те, що у виконавчому провадженні не було встановлено наявність у боржника коштів, достатніх для погашення заборгованості за виконавчим листом, відповідно до ст. 48, 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у приватного виконавця виникло право на звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

На підтвердження наявності в ОСОБА_1 нерухомого майна право власності на яке не зареєстровано в порядку, встановленому законом, до подання було долучено Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 318934569 від 27.12.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_2 є власником: незавершене будівництво житлового будинку, адреса якого: АДРЕСА_3 , РНОНМ 10; нежитлові будівлі, адреса: АДРЕСА_3 , РНОНМ НОМЕР_5 .

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що приватний виконавець обґрунтовано звернувся до суду з вказаним поданням, оскільки відсутність державної реєстрації права власності за боржником на незавершене будівництво житлового будинку, адреса якого: АДРЕСА_3 , РНОНМ 10; нежитлові будівлі, адреса: АДРЕСА_3 , РНОНМ НОМЕР_5 , що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , однак ним не зареєстрована, утруднює подальшу примусову реалізацію цього майна, а отже, і виконання судового рішення.

Судом встановлено, що приватним виконавцем вживалися визначені Законом України «Про виконавче провадження» заходи для виконання рішення суду.

У силу положень частини п`ятої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» боржник не запропонував види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу з метою виконання судового рішення про стягнення боргу.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що за вказаним поданням приватний виконавець звернувся не провівши належним чином перевірку майнового стану боржника, приватним виконавцем не доведено факт того, що у боржника на час звернення до суду, недостатньо грошових коштів, рухомого або нерухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача, що в свою чергу підлягає обов`язковому доведенню, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу, а тому відсутні підстави для задоволення подання приватного виконавця, є безпідставні, оскільки ОСОБА_1 , який достовірно був обізнаний про необхідність виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, проте добровільно його не виконував та не пропонував інше майно, на яке слід звернути стягнення в першу чергу, отже, належним чином не дотримався обов`язків, покладених на нього як сторону виконавчого провадження відповідно до статті 19 Закону.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Партика Ольги Владиславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: