ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1087/24 Номер провадження 22-ц/814/436/25Головуючий у 1-й інстанції Бєссонова Т. Д. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Лубенський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про стягнення пені за несплату аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем проживали разом з 2008 року без реєстрації шлюбу та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . З травня 2016 року сторони проживають окремо, син залишився проживати із матір`ю.

З відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 13.03.2017 року і до повноліття дитини.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 05.08.2019 року змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.03.2017 року із твердої грошової суми в частку від доходу. Стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач тривалий час не виконував рішення суду внаслідок чого у нього існувала заборгованість, яка станом на 26.11.2023 року становила 97376,08 грн., Крім того, він вчасно не перерахував аліменти за листопад 2023 року. 27.11.2023 року було частково погашено заборгованість у розмірі 73580,00 грн., а 01.01.2024 року їй було перераховано 28700,00 грн.

Сума пені за прострочену сплату аліментів відповідачем починаючи з 01.02.2021 року по 31.12.2023 року становить 360 205,10 грн. Разом з тим, враховуючи припис ч. 1 ст. 196 СК України про те, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) за весь час прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості, заборгованість ОСОБА_2 за період з 01.02.2021 року по 26.11.2023 року та із 26.11.2022 року по 31.12.2023 року становить 99542,25 грн., у зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь пеню за несплату аліментів в сумі 99542,25 грн. та судові витрати.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 серпня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Лубенський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення пені за несплату аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , пеню за несплату аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначених на підставі рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.03.2017 року та від 05.08.2019 року по справі №539/2950/18 в сумі 308 (триста вісім) грн. 78 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 3 (три) грн. 76 коп.

В апеляційному порядку рішення оскаржив позивач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим , що рішення є незаконним та необґрунтованим , ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Позивач вказує, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення.

Скаржник зауважує, що відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок розміру неустойки (пені) за несплату аліментів за період з 01.02.2021 по 31.12.2023 року. Також ним не заперечувалися ті обставини , що заборгованість зі сплати аліментів ним була погашена двома платежами 27.11.2023 року 73 580 грн та 01.01.2024 28 700 грн , при цьому таке погашення станом на дату подання позову не скасовує необхідності вчасної щомісячної сплати останніх.

Відтак , позивач вказує, що її вимоги щодо стягнення пені є цілком законними і підлягають задоволенню в обсязі заявленому нею , оскільки відповідачем було допущено прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2021 року по 31.12.2023 року . Відтак висновок суду про стягнення пені у сумі 308 грн 78 коп є хибним та таким що не відповідає доказам по справі адже пеня обраховується та стягується від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 серпня 2024 року , та ухвалити нове про задоволення її позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області по справі №539/2950/18 від 05.08.2019 року змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31.03.2017 року, з твердої грошової суми на частку від доходу. Стягнуто з ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 6-7)

Відповідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2017 року в Лубенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відкрито виконавче провадження №53775601 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8)

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 16.11.2023, виданого Лубенським відділом державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно виконавчого листа №539/675/17-п виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області 11.04.2014 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.11.2023 року становить 97376,08 грн. (а.с. 10)

Згідно платіжних квитанцій відповідачем ОСОБА_2 сплачено аліменти на користь позивача ОСОБА_1 27.11.2023 року в сумі 73580,00 грн., 01.01.2024 року в сумі 28700,00 грн. (а.с. 11-12)

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Згідно з частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Відповідно до частин першої та другої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) зазначено, що положення Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки відповідач має перед позивачкою заборгованість зі сплати аліментів, наявні правові підстави для стягнення з нього неустойки (пені) за прострочення сплати останніх за вказаний період.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розміру пені у сумі 308 грн 78 коп.

Наведений судом першої інстанції розрахунок неустойки (пені) по аліментах у розмірі 308,78 грн, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суд обраховував неустойку беручи до уваги лише розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 27.05.2024 року, залишивши поза увагою докази надані позивачем та фактичну наявність у період з 01.02.2021 по 31.12.2023 року у відповідача заборгованості зі сплати аліментів.

Сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, відповідно до ст. 196 СК України за період з 01.02.2021 по 31.12.2023, становить 99 542 грн 25 коп , адже сума нарахованої пені з вказаний період складає 360 205 грн 10 коп , проте вона перевищує 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів у спірний період.

Таким чином, загальний розмір пені, який нарахований на заборгованість відповідача по аліментам за період з лютого 2021 року по грудень 2023 року становить 99 542 грн 25 коп.

Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, що, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, є підставою для зміни рішення в частині визначеного розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 серпня 2024 рокув частині визначеного розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) у зв`язку з несплатою аліментів у розмірі 99 542 грн 25 коп .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп за подання позову та 1816 грн 80 коп за поданя апеляційної скарги , всього стягнути 3 028 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов