Провадження № 2-о/161/90/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Антіпової Т.А.

з участю секретаря судового засідання Семенової І..М.

заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представників заявників адвокатів Лавренчук О.В., Курбай Л.М.

представника управління охорони здоров`я

Луцької міської ради Антонюк Л.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (дистанційного судового провадження) в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління охорони здоров`я Луцької міської ради, про заміну опікуна над недієздатною особою ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявники: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Луцького міськрайонного суду Волинської області із заявою про заміну опікуна над недієздатною особою ОСОБА_2 , просили звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від повноважень опікуна щодо недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 1 групи (довічно), що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , новим опікуном недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 1 групи (довічно), що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог заяви зазначили про те, що рішенням Луцького міського суду від 04.01.2001 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано недієздатною. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 31.07.2001 року № 443 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено опікуном над дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до виписки з Акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії ВЛН №0090945 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю 1 групи довічно та потребує постійного стороннього догляду і допомоги. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 0085а-33 від 27.10.2021 року ОСОБА_2 встановлений діагноз дитячий церебральний параліч, виражений нижній спастичний парапарез. Олігофренія. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. 2 ст. Даний діагноз також підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 28.02.2023 р. Згідно з Витягом з постанови ЛЛК № 61/153 від 26.10.2020 року ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує виготовлення інвалідного візка та постійного стороннього догляду. ОСОБА_2 пересувається виключно на інвалідному візку. Наявність у ОСОБА_2 інвалідності свідчить про тривалий і стійкий характер захворювання, що підтверджується наявними медичними документами, зокрема, довідкою № 022876 та висновком лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 1 групи внаслідок психічного розладу від 29.08.2012 року. Крім того зазначають, що ОСОБА_2 було проведено судово-медичну експертизу та встановлено, що виявлені ознаки недоумства у формі важкої розумової відсталості і за своїм психічним станом вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може виконувати обов`язки опікуна над своєю донькою ОСОБА_2 , 1968 р.н., в зв`язку із тим, що є особою похилого віку 81 рік, та сама, відповідно до віку, має право на соціальну послугу з догляду фізичної особи на непрофесійній основі. За станом здоров`я вона не здатна здійснювати постійний сторонній догляд та продовжувати бути опікуном своєї доньки. Їй самій важко пересуватись, а тому вона просила допомоги ОСОБА_3 , який постійно допомагав, будучи в дружніх стосунках з сім`єю. Зважаючи на те, що наявні захворювання Лілії входять до виду захворювань, коли особа не здатна керувати своїми діями, усвідомлювати їх наслідки, а тому, з метою можливості реалізації її прав та інтересів через 3-ю особу (опікуна) наявні необхідні підстави із звернення до суду з даною заявою про заміну опікуна. Щодо доцільності замінити опікуна та призначити ним ОСОБА_3 зазначають наступне. У ОСОБА_2 та у ОСОБА_2 відсутні будь-які родичи чи члени сім`ї, які б могли стати опікуном ОСОБА_4 . Однак, саме з ОСОБА_5 сформовані теплі дружні стосунки, налагоджене тривале спілкування , навіть в силу свого захворювання ОСОБА_4 звикла до ОСОБА_5 , спілкується з ним, підтримує контакт та дозволяє надавати їй допомогу. Вона звикла до нього та сприймає його як близького члена сім`ї. Сам ОСОБА_5 , попри важкість спілкування з людьми такого виду захворювання, виявив бажання продовжувати піклуватися про ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , як про рідних людей, та бути опікуном недієздатної Лілії. Посилаються на те, що відсутні інші працездатні особи, які можуть і бажають взяти на себе відповідальність та звернутись за призначенням їх опікуном ОСОБА_2 , 1968 р.н., окрім ОСОБА_1 , який виявив таке бажання через звернення з відповідною заявою до суду. На підставі вищевикладеного, просять задовольнити заяву та замінити опікуна над недієздатною ОСОБА_2 , 1968 р.н., призначивши її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено її до судового розгляду.

Під час судового розгляду справи заявник ОСОБА_1 пояснив суду, що він працює завідувачем складу в Луцькому слідчому ізоляторі. З вересня 2024 року був призваний на військову службу за мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 у військову частину НОМЕР_1 з 03.09.2024 року по теперішній час. Перебував в Рівненській області, пізніше був відряджений до Одеської області, строк відрядження - до 09.02.2025 року, після чого повернеться до військової частини НОМЕР_1 у Рівненську область. Також пояснив, що сім`ю ОСОБА_2 знає з 2006 року, з часу, коли він жив у неї на квартирі. В них із заявницею та її донькою ОСОБА_2 , склались теплі дружні стосунки, на той час ОСОБА_7 вже була визнана недієздатною та її опікуном була її мати ОСОБА_8 . Тож він допомагав їй здійснювати догляд за донькою, фізично пересадити у візок та з візка. Допомагав у придбанні продуктів харчування тощо. Пояснив, що на сьогоднішній день він одружений, має доньку віком 5 років. Додатково пояснив суду, що його дружина також допомагає сім`ї ОСОБА_2 у догляді за її недієздатною донькою ОСОБА_2 : придбаває продукти харчування, готує їсти, допомагає здійснювати гігієнічні процедури тощо. На час проходження ним військової служби, також відвідує сім`ю ОСОБА_2 та допомагає у догляді за її дочкою. Проте бажання у дружини бути опікуном над недієздатною ОСОБА_9 немає, оскільки їй важко фізично (Лілія є досить тучною людиною та багато важить) здійснювати такий догляд. Інших родичів, які могли б стати опікуном ОСОБА_10 немає, тому він бажає стати опікуном ОСОБА_11 та надалі опікуватися та допомагати сім`ї ОСОБА_12 .

Заявник ОСОБА_2 , 1943 р.н., в судовому засіданні пояснила, що вона з 2001 року призначена опікуном над своєю недієздатною донькою ОСОБА_2 , 1968 р.н., оскільки остання була визнана рішенням суду недієздатною. Проте, з часом їй ставало дедалі важче здійснювати постійний догляд над ОСОБА_4 , оскільки вона є людиною похилого віку, наразі їй виповнився 81 рік, вона має низку хронічних захворювань, є проблеми із зором, ногами та багато іншого. Тож, вона звернулась із заявою про звільнення її від обов`язків опікуна та просить призначити опікуном ОСОБА_3 , якого знає вже 18 років, з того часу, як ОСОБА_5 жив у них на квартирі. Зазначила, що з ОСОБА_5 у них склались теплі дружні відносини, він завжди допомагав із доглядом за ОСОБА_4 , фізично допомагав її пересадити з візочка та на візок, вивезти на вулицю, допомагав із придбанням продуктів харчування, та іншими хатніми справами. Зазначила, що коли ОСОБА_5 на роботі чи, як зараз перебуває на військовій службі, їй допомагає дружина ОСОБА_5 , проте їм важко, як жінкам, здійснювати догляд за донькою, оскільки ОСОБА_7 багато важить та зрушити її з місця дуже важко. Пояснила, що інших родичів в них із донькою не має, а ОСОБА_5 єдина людина, яка не боїться важкого психічного (розумового)стану її доньки, довгий час допомагає їх сім`ї, та виявив бажання бути замість неї опікуном над ОСОБА_13 . Тож, просила суд, зважити на її похилий вік, стан здоров`я, та задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник заявників адвокат Лавренчук О.В. підтримав вимоги заяви про заміну опікуна з підстав, в ній викладених, просив суд її задовольнити в повному обсязі. Підтримав пояснення заявників та додатково зазначив, що заявниця ОСОБА_2 за станом здоров`я та з огляду на її похилий вік 81 рік, на теперішній час не може належним чином здійснювати постійний сторонній догляд за своєю недієздатною донькою ОСОБА_2 , з огляду на що остання і просила звільнити її від обов`язків опікуна та призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 , 1968 року народження. Щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 зазначив, що родичів у сім`ї ОСОБА_12 не має, а ОСОБА_5 є близькою до родини особою, яку вони знають вже досить тривалий час та з яким склались теплі та дружні відносини. Окрім цього, зазначив, що саме ОСОБА_1 доцільно призначити опікуном з огляду на те, що ОСОБА_2 є людиною з немаленькою вагою тіла, тому жінці, зокрема, дружині ОСОБА_1 , буде важко фізично зрушити її з місця. Окрім цього запевнив суд про те, що факт перебування на теперішні час ОСОБА_1 на військовій службі ніяким чином не вплине на можливість останнього здійснювати свої обов`язки як опікуна, оскільки в разі позитивного рішення суду, яке набере законної сили, ОСОБА_1 буде звільнено з військової служби для здійснення догляду за недієздатною особою. Отже, ризики того, що звільнивши ОСОБА_2 від обов`язків опікуна, недієздатна ОСОБА_2 може залишитися взагалі без стороннього догляд та опіки, відсутні. Просив задовольнити заяву відповідно до викладених в ній вимог.

Представник заінтересованої особи Антонюк Л.Є. проти задоволення вимог заявників заперечувала, та пояснила наступне. ОСОБА_2 дійсно звернулась до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг у м. Луцьку» із заявою про звільнення її від обов`язків опікуна та станом здоров`я та віком. ОСОБА_1 також звернувся до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг у м. Луцьку» із заявою про призначення його опікуном над ОСОБА_2 та подав відповідні документи. 14.11.2024 року на позачерговому засіданні опікунської ради про забезпечення прав недієздатних та обмежено дієздатних осіб, які потребують опіки та піклування було розглянуто питання звільнення від обов`язків опікуна ОСОБА_2 над недієздатною ОСОБА_2 , за результатами розгляду якого вирішено підтримати пропозицію щодо призначення другим опікуном гр. ОСОБА_1 над ОСОБА_2 ; управлінню охорони здоров`я звернутися з клопотанням до суду щодо призначення другим опікуном ОСОБА_1 над недієздатною ОСОБА_2 . Про прийнятне рішення було повідомлено ОСОБА_1 шляхом надсилання на його адресу листа про прийняте рішення щодо відмови в задоволенні його заяви про призначення його опікуном. Представник заінтересованої особи пояснила, що така відмова мотивована тим, що ОСОБА_1 , по перше, не є близьким родичом сім`ї ОСОБА_12 , а також те, що на даний час він перебуває на військовій службі за межами Волинської області. Тож опікунська рада виснувала про те, що ОСОБА_1 на час проходження військової служби, беручи до уваги зміст поняття «опікун» та обов`язки, які має опікун по відношенню до свого підопічного, позбавлений можливості виконувати у повній мірі обов`язки опікуна недієздатної особи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Луцького міського суду від 04.07.2001 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано недієздатною (а.с. 11).

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 31.07.2001 року ОСОБА_2 призначено опікуном над дочкою ОСОБА_2 (а.с. 12).

Відповідно до виписки з Акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії ВЛН №0090945 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю 1 групи довічно та потребує постійного стороннього догляду і допомоги (а.с. 13).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 0085а-33 від 27.10.2021 року ОСОБА_2 встановлений діагноз дитячий церебральний параліч, виражений нижній спастичний парапарез. Олігофренія. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. 2 ст. Даний діагноз також підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 28.02.2023 р. (а.с. 14-15).

Згідно з Витягом з постанови ЛЛК № 61/153 від 26.10.2020 року ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує виготовлення інвалідного візка та постійного стороннього догляду. ОСОБА_2 пересувається виключно на інвалідному візку (а.с. 16).

Наявність у ОСОБА_2 інвалідності свідчить про тривалий і стійкий характер захворювання, що підтверджується наявними медичними документами, зокрема, довідкою № 022876 та висновком лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 1 групи внаслідок психічного розладу від 29.08.2012 року, постановою ЛКК від 28.08.2024 року № 364 (а.с. 17-18, 84).

22.10.2024 року ОСОБА_2 звернулась до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг у м. Луцьку» із заявою про звільнення її від обов`язків опікуна за станом здоров`я та віком (а.с. 80).

Згідно з медичними даними, а саме: консультативного висновку Офтальмолога від 13.11.2024 року, постанови ЛКК від 19.11.2024 року № 495, консультативного висновку невролога від 13.11.2024 року та консультативного висновку лікаря-консультанта ОСОБА_14 від 13.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 , 1943 р.н. має ряд захворювань, а саме: катаракта обох очей, Офтальмогіпертензія OS, за станом здоров`я не може надавати санальні послуги, церебро-васкулярна хвороба на ґрунті гіпертонічної хвороби із стійким цефалічним вестібуло-атактичним та церебростинічним синдромами, когнітивні зміни, ДОА суглобів кистей рук, обох колінних і г/стопних суглобів, варикозна хвороба вен лівої нижньої кінцівки (а.с. 53-57).

Як вбачається із акту обстеження житлово-побутових умов проживання № 62 від 29.10.2024 року недієздатна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . В квартирі присутні меблі старого зразка, необхідні для проживання, житло без ремонту багато років, за висновком комісії квартира придатна для проживання (а.с.96).

Згідно з даними Департаменту ЦНАП у м. Луцьку від 02.09.2024 року за № 24357, за адресою: АДРЕСА_1 станом на 02.0.2024 року зареєстровані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.87).

Відповідно до відомостей Акту здійснення контролю за діяльністю опікунів (піклувальників) від 17.01.2024 року, комісією здійснено вихід за адресою проживання недієздатної ОСОБА_2 , 1968 р.н. та її опікуна матері ОСОБА_2 , 1943 р.н., за наслідками якого встановлено, що ОСОБА_8 належно здійснює догляд за ОСОБА_13 , купляє все необхідне: продукти харчування, одяг, засоби гігієни, готує їсти, прибирає (а.с. 62).

22.10.2024 року ОСОБА_1 також звернувся до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг у м. Луцьку» із заявою про призначення його опікуном над ОСОБА_2 із наданням відповідних документів (а.с. 81).

Так, як вбачається із копії довідки КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради б/н від 20.09.2024 року ОСОБА_1 , 1985 року народження, за психіатричною та наркологічною допомогою не звертався (а.с. 92).

Відповідно до Витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на 10.10.2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 91).

Відповідно до висновку ЛКК № 476 протокол №154 від 07.10.2024 р. ОСОБА_1 , 1985 року народження, за станом здоров`я може бути опікуном/піклувальником (а.с. 93).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання № 61 від 29.10.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира придатна для проживання (а.с.95).

Згідно з даними Департаменту ЦНАП у м. Луцьку від 26.09.2024 року за № 25834, за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 26.09.2024 року зареєстровані особи: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.90).

З довідки Військової частини НОМЕР_1 від 11.09.2024 року вбачається, що солдат ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу за мобілізацією згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 у військовій частині НОМЕР_1 з 03.09.2024 року по теперішній час (а.с. 69).

14.11.2024 року на позачерговому засіданні опікунської ради про забезпечення прав недієздатних та обмежено дієздатних осіб, які потребують опіки та піклування було розглянуто питання звільнення від обов`язків опікуна ОСОБА_2 над недієздатною ОСОБА_2 , за результатами розгляду якого вирішено підтримати пропозицію щодо призначення другим опікуном гр. ОСОБА_1 над ОСОБА_2 ; управлінню охорони здоров`я звернутися з клопотанням до суду щодо призначення другим опікуном ОСОБА_1 над недієздатною ОСОБА_2 (а.с. 60-61).

Відповідно до листа Управління охорони здоров`я Луцької міської ради №17-40/767/2024 від 04.12.2024 року ОСОБА_1 було повідомлено про відмову в задоволенні його заяви про призначення його опікуном над недієздатною ОСОБА_2 з посиланням на те, що ОСОБА_1 не є близьким родичом сім`ї ОСОБА_12 , а також те, що на даний час він перебуває на військовій службі за межами Волинської області. Тож опікунська рада виснувала про те, що ОСОБА_1 на час проходження військової служби, беручи до уваги зміст поняття «опікун» та обов`язки, які має опікун по відношенню до свого підопічного, позбавлений можливості виконувати у повній мірі обов`язки опікуна недієздатної особи (а.с. 67-68).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 41ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичною особою, яка визнана недієздатною.

Частиною першою статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).

Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18).

Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 , 1943 року народження, звернулась до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг у м. Луцьку» із заявою про звільнення її від обов`язків опікуна над її недієздатною донькою ОСОБА_2 , 1968 р.н., за станом здоров`я та віком. ОСОБА_1 теж звернувся до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг у м. Луцьку» із заявою про призначення його опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , 1968 р.н., замість ОСОБА_2 .

Звертаючись із такою заявою про призначення його опікуном, ОСОБА_1 наголошував, що він вже давно знайомий з цією сім`єю і вже досить тривалий час як він особисто, так і його дружина, допомагають у догляді за недієздатною ОСОБА_2 , як друг та близька особа родини.

Вирішуючи заяву щодо заміни опікуна, суд виходить із того, що, при розгляді даного питання про призначення повнолітній особі опікуна або піклувальника, суд не діє самостійно. Орган опіки та піклування зобов`язаний подати до суду висновок про необхідність встановлення опіки та піклування щодо повнолітньої особи та можливість призначити певної особи опікуном/піклувальником.

Документами, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, є довідки про стан здоров`я майбутнього опікуна, довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку, акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки, довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки.

Отже, орган опіки і піклування, надаючи рекомендацію щодо призначення опікуна недієздатній особі, має перевірити його можливість (побутову та фізичну) виконувати опікунські обов`язки, що й було виконано органом опіки у даній справі.

В той же час, якщо призначення опікуна особі при визнанні її недієздатною є обов`язком суду (за наявності подання на таку особу органу опіки та піклування), то призначення особи опікуном можливе лише за її письмовою згодою, від якої вона завжди вправі відмовитися, подавши до суду відповідну заяву.

За наведених обставин, відмова у призначенні особи опікуном недієздатною особою (за наявності відповідного подання органу опіки та піклування) судом має бути мотивованою з посиланням на відповідні законодавчі та/чи нормативні акти.

Як вбачається з Витягу з протоколу позачергового засідання опікунської ради про забезпечення прав недієздатних та обмежено дієздатних осіб, які потребують опіки та піклування № 9 від 14.11.2024 року, пунктом 2 порядку денного була розгляд питання звільнення від обов`язків опікуна ОСОБА_2 над недієздатною ОСОБА_2 . По даному питанню виступила заступник міського голови, голова опікунської ради Чебелюк Ірина Іванівна та повідомила, що чинним законодавством передбачено, що над недієздатною особою може бути призначено один або більше опікунів, які встановлюються в судовому порядку. Тому, було запропоновано не звільняти ОСОБА_2 , а призначити ОСОБА_1 другим опікуном, оскільки є ризики того, що недієздатна ОСОБА_2 може залишиться без опікуна та належного догляду. За результатами розгляду, вирішено підтримати пропозицію щодо призначення другим опікуном гр. ОСОБА_1 над ОСОБА_2 ; управлінню охорони здоров`я звернутися з клопотанням до суду щодо призначення другим опікуном ОСОБА_1 над недієздатною ОСОБА_2 (а.с. 60-61).

До такого висновку орган опіки та піклування дійшов після з`ясовування обставин та встановлення, що заявник ОСОБА_1 наразі є мобілізованим та проходить військову службу у АДРЕСА_3 , отже, ОСОБА_1 на час проходження військової служби, беручи до уваги зміст поняття «опікун» та обов`язки, які має опікун по відношенню до свого підопічного, позбавлений можливості виконувати у повній мірі обов`язки опікуна недієздатної особи, про що було повідомлено ОСОБА_1 листом Управління охорони здоров`я Луцької міської ради №17-40/767/2024 від 04.12.2024 року.

Отже, станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном, що й було виконано органом опіки у даній справі.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, вимоги законодавства, підстави та міркування, з яких виходив орган опіки та піклування при прийнятті рішення щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні його опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , 1968 р.н., суд погоджується з таким рішенням органу та піклування.

Отже, враховуючи відмову Управління охорони здоров`я Луцької міської ради щодо призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , 1968 року народження, замість опікуна ОСОБА_2 , 1943 року народження, з огляду на ту обставину, що ОСОБА_1 проходить військову службу, перебуває за межами Волинської області, і під час його відсутності не зрозуміло, хто буде здійснювати нагляд за недієздатною ОСОБА_2 , суд вважає, що відсутні законні підставі для задоволення заяви ОСОБА_1 щодо призначення його опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , 1968 року народження.

Інші доводи заявника та його представника містять міркування та припущення щодо вирішення цього питання у разі надання йому дозволу на опікунство.

Разом з тим, суд зазначає, що заявник не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатною ОСОБА_2 , 1968 р.н., якщо перестануть існувати обставини, які перешкоджають на даний час можливості ним у повному обсязі виконувати обов`язки опікуна.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2024 року у справі № 634/1126/23 (провадження № 61-9837св24).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, 300 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління охорони здоров`я Луцької міської ради, про заміну опікуна над недієздатною особою ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складний 04 лютого 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова