КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний №755/3037/24
апеляційне провадження №88-ц/824/12/2025 Доповідач - Приходько К.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року, прийнятої за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,

установив:

У лютому 2024 року ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

До суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про прийняття зустрічної позовної заяви до ТОВ «Євро-реконструкція» про зобов`язання укласти договір реструктуризації в електронній формі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року зазначену вище зустрічну позовну заяву, подану у межах розгляду цивільної справи №755/3037/24 за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, повернуто відповідачу.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Просив суд, скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким прийняти зустрічний позов і об`єднати його з первісним позовом.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року.

31 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року.

В обґрунтування заяви зазначив, що суд апеляційної інстанції не дослідив докази відправлення йому позивачем копії відзиву на його апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року, прийняв завідомо недостовірний доказ відправлення йому відзиву, який він не отримував, і не міг отримати, і тим самим позбавив його права надати відповідь на відзив, внаслідок чого постанова суду апеляційної інстанції була прийнята судом без урахування його позиції, яку він мав право викласти, що призвело до порушення його конституційного права на судовий захист.

Зазначив, що ним виявлено, що позивач по справі постійно вживав заходи з метою перешкодити йому в ознайомленні з матеріалами справи, а саме: при подачі позовної заяви позивач надав Дніпровському районному суду м. Києва завідомо недостовірну інформацію, щодо місцезнаходження його як відповідача, і одночасно подав клопотання, щодо розгляду справи без повідомлення сторін.

Вказує, що він виявив факт відкриття провадження по справі цілком випадково і зміг попередити суд першої інстанції про реальну адресу його реєстрації та проживання, що дало йому змогу отримати копію позовної заяви.

Повторно позивач надав неіснуючі його контакти під час відправлення йому копії відповіді на його відзив, внаслідок чого він її не отримав, позивач надав до Дніпровського районного суду м. Києва квитанцію з неіснуючими його координатами як доказ надсилання йому відповіді на його відзив, що з`ясувалося згодом.

Крім того, позивач ще раз сфальшував його адресу і контакти під час направлення відзиву до Київського апеляційного суду на його апеляційну скаргу, внаслідок чого він його не отримав, що з`ясувалося з годом.

Таким чином, наголошує, що він жодного разу не отримав від ТОВ «Євро-реконструкція» ті матеріали, які мав отримати у відповідності до норм ЦПК України, що на його думку свідчить про системні дії позивача по позбавленню його можливості реалізувати моє конституційне право на судовий захист.

Просив суд, прийняти його заяву про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року та переглянути її за нововиявленими обставинами.

На вказану заяву ТОВ «Євро-реконструкція» подало заперечення в обґрунтування яких зазначило, що не отримання ОСОБА_1 його відзиву на подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу, не є нововиявленою обставиною по справі, оскільки відповідач ОСОБА_1 , у поданій до суду апеляційній скарзі в повному обсязі виклав свою позицію по справі з посиланням на наявні у матеріалах справи документи, а воно, ТОВ «Євро-реконструкція» у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ніяких нових та істотних обставин по справі не повідомляло та нових доказів для долучення до матеріалів справи не надавало.

Вказувало, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала на розгляді справа №755/16898/24 за позовом ОСОБА_1 до нього, ТОВ «Євро-реконструкція», про зобов`язання вчинити дії, а саме: зобов`язати відповідача укласти з позивачем договір реструктуризації боргу по особовому рахунку № НОМЕР_1 за послуги опалення та постачання гарячої води; зменшити загальну заборгованість позивача перед відповідачем на суму 21796,87 грн., встановивши загальну суму заборгованості станом на 01 вересня 2024 року в розмірі 34414,27 грн.; встановити, що договір реструктуризації боргу за послуги опалення та постачання гарячої води сторони мають укласти в електронній формі з використанням кваліфікованого підпису.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2024 року по справі №755/16898/24 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Євро-реконструкція» про зобов`язання укласти договір реструктуризації заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги - відмовлено в повному обсязі.

Просило суд, подану відповідачем ОСОБА_1 заяву про перегляд рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у лютому 2024 року ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулося до суду з позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У березні 2024 року ОСОБА_1 подав клопотання про прийняття зустрічної позовної заяви до ТОВ «Євро-реконструкція» про зобов`язання укласти договір реструктуризації в електронній формі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про прийняття зустрічної позовної заяви відмовлено, зустрічну позовну заяву повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вимоги по первісному та зустрічному позову не є однорідними як за предметом позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін цивільного процесу, що зумовлює самостійний предмет їх доказування, тому спільний розгляд цих позовів є недоцільним.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для прийняття зустрічного позову з таких підстав: розгляд первісного позову про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не є взаємопов`язаним з розглядом зустрічного позову про зобов`язання укласти договір реструктуризації в електронній формі; позови виникають з різних правовідносин та регулюються різними нормами права, їх спільний розгляд не є доцільним і призведе до затягування вирішення спору про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги; спільний розгляд позовів не є доцільним, оскільки в первісному позові ТОВ «Євро-Реконструкція» пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги до двох відповідачів, які є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 3, 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених відповідними статтями ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Порушуючи питання про перегляд постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилається на те, що суд апеляційної інстанції не дослідив докази відправлення йому позивачем копії відзиву на його апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року, прийняв завідомо недостовірний доказ відправлення йому відзиву, який він не отримував, і не міг отримати, і тим самим позбавив його права надати відповідь на відзив, внаслідок чого постанова суду апеляційної інстанції була прийнята судом без урахування його позиції, яку він мав право викласти, що призвело до порушення його конституційного права на судовий захист.

В постанові від 19 червня 2024 року в справі №372/4154/18 Верховний Суд зазначив, що істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у вказаній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи, не є нововиявленими обставинами, а тому і не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав.

Таким чином, наведені ОСОБА_1 у заяві обставини, не є істотними та такими, що могли вплинути на ухвалене судом рішення по суті розгляду поданої ним апеляційної скарги та фактично жодним чином не змінюють обставини справи, на підставі яких приймалося рішення.

Крім того, відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Отже, надання відповіді на відзив, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не передбачено вимогами чинного процесуального законодавства та не є обов`язковим документом, за відсутності якого, апеляційний суд не може прийняти рішення за результатами розгляду поданої апеляційної скарги.

Разом з тим, Згідно частин 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку, що не отримання ОСОБА_1 відзиву позивача на подану апеляційну скаргу не є нововиявленою обставиною по справі, оскільки відповідач ОСОБА_1 , у поданій до суду апеляційній скарзі в повному обсязі виклав свою позицію по справі з посиланням на наявні у матеріалах справи документи, а позивач у відзиві на апеляційну скаргу ніяких нових та істотних обставин по справі не повідомляв та нових доказів для долучення до матеріалів справи не надавав.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року.

Керуючись ст. ст. 423, 429 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 12 серпня 2024 року, прийнятої за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 05 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

Т.О. Писана