Справа № 493/1940/24
Провадження № 2/493/239/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тітової Т.П.

за участю секретаря Сирота О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплачених бюджетних коштів,

В С Т А Н О В И В:

26.11.2024 року ГУ ПФУ в Одеській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів.

В обґрунтування позову позивач вказує, що ОСОБА_1 було призначено пільгу згідно Постанови КМУ від 04.06.2015 року № 389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї» у розмірі 2876,32 грн з 01.08.2023 року. Згідно з довідкою відділу опрацювання документації № 2 від 20.08.2024 року № 2947/04-16 встановлено, що надміру виплачена сума субсидії у розмірі 11529,88 грн утворилась за період з 01.07.2023 року по 31.07.2024 року у зв`язку з відсутністю законних підстав для отримання пільги. Головним управлінням розглянувши особовий рахунок відповідача Рішенням № 186 від 20.08.2024 року встановлено суму переплати у розмірі 11529,88 грн за період з 01.07.2023 року по 31.07.2024 року.

ГУ ПФУ вжито заходів досудового врегулювання спору з даного питання, однак це результатів не дало, та станом на дату подання позовної заяви до суду надміру перерахована (виплачена) сума пільг у добровільному порядку відповідачем не повернута, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача надміру перераховану (виплачену) суму пільг в розмірі 11529,88 грн та понесені ним судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді від 26.11.2024 року позов залишено без руху та надано термін на усунення недоліків.

05.12.2024 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, яка ухвалою судді від 06.12.2024 року повторно залишена без руху з наданням терміну на усунення недоліків.

17.12.2024 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, яка ухвалою судді від 17.12.2024 року повторно залишена без руху з наданням терміну на усунення недоліків.

27.12.2024 року до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою судді від 02.01.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

08.01.2025 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не визнає з мотивів викладених у ньому.

Ухвалою судді від 08.01.2025 року відзив залишено без руху та надано термін на усунення недоліків.

13.01.2025 року до суду надійшла заява про виправлення недоліків.

Позивач в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, з 01.08.2023 року, як особа, звільнена з військової служби та користувався пільгами. При зверненні до позивача ним була заповнена заява про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу, з зазначенням своїх персональних даних та документів, що дає право на пільгу та категорії пільговика.

Відповідно до копії довідки про склад сім`ї у житловому приміщенні/будинку осіб № 1031 від 06.07.2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 , проживає відповідач, його дружина та двоє дітей.

Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серії 12 ААГ № 496733, відповідач є пенсіонером ІІ групи захворювання пов`язаного з проходженням служби в поліції.

Розмір нарахованої та надміру виплаченої суми пільг на житлово-комунальні послуги підтверджується наданою позивачем інформацією, згідно якої, сума переплати за період з 01.07.2023 року по 31.07.2024 року становить 11529,88 грн.

Факт отримання пільги на житлово-комунальні послуги відповідачем не заперечується.

Згідно копії листа від 23.08.2024 року, позивач повідомляв ОСОБА_1 про те, що йому надміру нарахована сума пільг за період з 01.07.2023 року по 31.07.2024 року на житлово-комунальні послуги на загальну суму 11529,88 грн та необхідності їх повернення.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

Необхідно також звернути увагу, що у рішенні по справі «CAKAREVIC v. CROATIA» (заява №. 48921/13) від 26 квітня 2018 року Європейський суд з прав людини звертав увагу, що у випадку, коли компетентний орган приймає рішення на користь заявника та продовжує здійснювати відповідні платежі, заявник має законні підстави припускати, що отримані платежі є юридично правильними. Також ЄСПЛ підкреслював, що з урахуванням того, що сума, яку отримував заявник, була достатньо скромною і витрачена на задоволення основних життєвих потреб, вимога до заявника про відшкодування суми допомоги, виплаченої помилково компетентним органом, становить надмірний індивідуальний тягар для нього і свідчить про порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Крім того, у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04, остаточне рішення від 20.01.2012) Європейський суд з прав людини у п. 71 рішення вказав: «… потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п.74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року.

Відповідно до п. 18 Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, який визначає механізм надання пільг громадянам у грошовій формі, уповноважені органи мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для надання пільг. Суми пільг, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пільговика або неповідомлення ним уповноваженому органу про зміну обставин, зазначених у п. 3 цього Порядку, на вимогу уповноваженого органу повертаються пільговиком. Надання пільги припиняється: з причин, що унеможливлюють її надання, зокрема в разі смерті пільговика, втрати права на пільгу, призначення житлової субсидії, - з місяця, що настає за місяцем настання зазначеної події; за заявою пільговика - з місяця, що настає за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою. У разі відмови пільговика добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) пільги питання про її примусове стягнення вирішується в судовому порядку.

Постановою КМ України № 389 від 04.06.2015 року затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Відповідно до п. 4 вказаного Порядку, до членів сім`ї пільговика під час надання пільг належать особи, на яких згідно із законодавчими актами, зазначеними у п. 2 Порядку, поширюються пільги: дружина (чоловік); їх неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи; непрацездатні батьки; особа, яка перебуває під опікою або піклуванням пільговика та проживає разом з ним.

Підстави та порядок припинення надання пільг визначено п. 14 Порядку, а саме, якщо пільговиком приховано або навмисно подано недостовірні дані про доходи будь-кого із членів сім`ї пільговика, що вплинуло на визначення права на пільги, - з місяця, в якому виявлено порушення; за заявою пільговика - з місяця, що настає за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою.

Сума пільги, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання пільговиком документів з недостовірними відомостями, повертається ним на вимогу уповноваженого органу.

У разі коли пільговик добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму пільги, питання про її стягнення вирішується у судовому порядку.

Судом встановлено, що 25.07.2023 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання пільги на житлово-комунальні послуги, при цьому він заповнив надану позивачем заяву, форма якої була встановлена на момент звернення та надав необхідні документи для призначення даної пільги, а посадовою особою позивача було перевірено надані документи та призначено пільгу.

Вимоги позивача про стягнення надміру перерахованої виплаченої суми пільг на житлово-комунальні послуги обґрунтовані тим, що при подачі заяви на призначення пільги відповідач звернувся до ПФУ за отриманням пільги як особа з інвалідністю внаслідок військової служби, однак, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідачем позивачу при подачі вищевказаної заяви була надана довідка про склад сім`ї та довідка до акта огляду медико-соціальною комісією серії 12 ААГ № 496733, а пільга на оплату житлово-комунальних послуг була надана відповідачу позивачем через помилку працівника позивача, внаслідок чого останній був помилково віднесений до осіб, які звільнені з військової служби та стали інвалідами під час проходження цієї служби хоча відповідач є пенсіонером служби в поліції, що не є тотожним військовій службі.

Будь-яких допустимих і достатніх доказів того, що відповідач знав, що не має права на вищевказані пільги позивачем не надано, ці твердження позивача базуються на припущеннях, а відповідач вказаний факт заперечує.

До того ж, продовження позивачем виплат відповідачу відповідних пільг на протязі року давало останньому законні підстави припускати, що отримані ним платежі є юридично правильними, у зв`язку з чим він повторно 07.08.2024 року звертався за її призначенням.

Вказані обставини дають суду підстави для висновку, що відповідачем будь-якої недобросовісності в документах при зверненні за пільгою на житлово-комунальні послуги допущено не було, а нарахування пільги проведено позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки, а отже підстави для повернення виплаченої відповідачу суми пільг на житлово-комунальні послуги відсутні, тому у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю заявлених вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 2422,40 грн слід віднести на рахунок позивача.

На підставі ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 133, 141, 223, 247, 263-265, 277-279, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплачених бюджетних коштів - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 31.01.2025 року.

СУДДЯ