Справа №345/6675/24
Провадження № 2/345/180/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гапоненка Р.В.

за участю секретаря судового засідання Баран В.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_2 . На випадок смерті вона склала заповіт 27 травня 1998 року згідно якого на день відкриття спадщини усе майно що їй належить вона заповіла позивачу. На день відкриття спадщини ОСОБА_2 , як голові колгоспного двору належало домоволодіння АДРЕСА_1 . Крім цього. ОСОБА_2 належала земельна ділянка, площею 0,4450 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території Пійлівської сільської ради Калуського району. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.06.2019 року вирішено визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на: земельну ділянку, площею 0.4450 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території Пійлівської сільської ради Калуського району та 1/3 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла сестра позивача ОСОБА_3 . На день відкриття спадщини ОСОБА_3 належала 1/3 частка домоволодіння АДРЕСА_1 . Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.11.2019 року вирішено визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 на 1/3 частку житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Таким чином слід вважати, що при відсутності у свідоцтві про право власності від 10.12.1987 усіх співвласників та їх частки. Позивачу належить 1/3 частина домоволодіння по АДРЕСА_1 .

За таких обставин позивач змушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на майно 1/3 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , як члену колгоспного двору у відповідності до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10.12.1987р..

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача адвокат Лопух З.Я. у підготовче засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішенні покладається на розсуд суду.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах докази, приходить до таких висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивача ОСОБА_2 .

Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.06.2019 року вирішено визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на: земельну ділянку, площею 0.4450 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території Пійлівської сільської ради Калуського району та 1/3 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла сестра позивача ОСОБА_3 .

Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.11.2019 року вирішено визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 на 1/3 частку житлового будинку в АДРЕСА_1 .

У свідоцтві про право власності на житловий будинок видане Пійлівською сільською радою Калуського району 10.12.1987 року на ім`я ОСОБА_2 на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

У цьому свідоцтві зазначено, що житловий будинок належить членам колгоспного двору.

З довідки від 24.01.2019 № 191, яку видано Пійлівською сільською радою згідно із записом в по господарській книзі №4 за 1986-1990 роки вбачається, що станом на 01.07.1990 в домоволодінні по АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані ОСОБА_2 , голова домоволодіння ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 ..

Відповідно до рішення про відмовву в проведенні реєстраційних дій від 11.11.2024 видане державний реєстратор Коваленко В.С. вирішив відмовити в проведенні реєстраційних дій згідно поданого свідоцтва про право власності від 10.12.1987 неможливо встановити особи усіх співвласників та їх частки.

Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці.

Так, згідно з частиною першою статті 120 ЦК Української РСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності

Згідно зі статтею 123 ЦК Української РСР частка члена колгоспного двору в майні двору визначається: 1) при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); 2) при утворенні з одного двору двох і більше дворів (поділ); 3) при зверненні стягнення по особистих зобов`язаннях члена двору.

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Поділ майна, належного колгоспному дворові і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу.

Стаття 126 ЦК Української РСР передбачала, що працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу N 56 від 13.12.95.

Так, Інструкція, зокрема, п. 18, передбачала, що у разі будівництва будинку на колгоспній землі, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. У свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. При цьому відповідно до примітки до цього пункту, колгоспному двору видається свідоцтво про право особистої власності на будинок. У разі смерті голови колгоспного, на ім`я якого був оформлений правовстановлюючий документ щодо будинку (домоволодіння), і належить колгоспному по заяві всіх членів двору, підписи яких на заяві нотаріально засвідчені, може бути видано свідоцтво на ім`я нового голови двору.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69).

Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ з введенням у дію Закону України «Про власність».

Згідно з пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні (ст. 126 ЦК Української РСР) .

06 січня 1994 року набрав чинності Закон України від 16 грудня 1993 року № 3718-XII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким виключено з ЦК Української РСР статті 120-127, які врегульовували створення та діяльність колгоспного двору, і статтю 563, якою врегульовано питання спадкування майна колгоспного двору.

Водночас у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист прав приватної власності» зазначено, що згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Таким чином, станом на 01.07.1990 в домоволодінні проживали та були зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 .. А тому дане будинковолодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Тобто, виходячи з принципу рівності часток у спільній сумісній власності, вказаним особам належало по 1/3 частині вказаного будинковолодіння.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відкривалася спадщина по 1/3 частині домоволодіння по по АДРЕСА_1 . Згідно рішень Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.06.2019 та від 28.11.2019 1/3 частину домоволодіння ОСОБА_1 успадкував після смерті матері ОСОБА_2 , 1/3 частину він успадкувала після смерті сестри ОСОБА_3 ..

За таких обставин, позивачу як співвласнику, належить 1/3 частина будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Отже, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963року), ст.ст. 346, 347, 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/3 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , як члену колгоспного двору у відповідності до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10.12.1987р., що згідно технічного паспорту складається з:

-житлового будинку зазначеного літерою «А», площею 71,1 м.кв.:

-сараю зазначеного літерою «Б», площею 22.1 м.кв.;

-сараю зазначеного літерою «В», площею 25.4 м.кв.;

-навісу зазначеного літерою «Д», площею 9.8 м.кн.:

-навісу зазначеного літерою «Е», площею 7.6 м.кв.;

-літньої кухні - зазначеної літерою «Є», площею 53.6 м.кв.;

-убиральні зазначеної літерою "Ж", площею 1.4 м.кв.;

-колонки - зазначеної №1., площею 4м/пг:

-воріт зазначених №2, площею 5,8 м.кв.;

-огорожі зазначеної №3, площею 86,6 м.кв.;

-воріт - зазначених №4, площею 3,8 м.кв.:

-огорожі зазначеної №5, площею 85.7 м.кв.:

інвентаризаційною вартістю ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» 321031,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: