РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/3036/24

Провадження № 22-ц/4815/103/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Боймиструк С.В.,

судді: Ковальчук Н.М., Хилевич С.В.,

секретар судового засідання: Хлуд І.П.,

за участю: ОСОБА_1 (відеозв`язок), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 про захист ділової репутації та зобов`язання спростувати інформацію,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 про захист ділової репутації та зобов`язання спростувати інформацію.

В обґрунтування позову вказував, що в листопаді 2023 року він перебував у відрядженні у в/ч НОМЕР_1 , та дізнався від сторонніх осіб про складення про нього телеграми з голослівною негативною характеристикою (за підписом начальника штабу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 ) яка була надіслана на в/ч НОМЕР_2 з метою звести наклеп на нього і його службову діяльність (мотиви поки що йому не відомі).

В адміністративній частині в/ч НОМЕР_1 йому відмовили у наданні копії телеграми вих.. №372/с від 13.11.2023 року. При персональному зверненні до начальника штабу в/ч НОМЕР_1 , він отримав відмову у отриманні відповіді на його запитання. Тому по поверненні 01.12.2023 р. до в/ч НОМЕР_2 він запросив копію цієї телеграми для оскарження, але рішенням командира частини НОМЕР_2 йому усно було відмовлено в отриманні копії цієї телеграми 24.01.2024 року. Ним було подано заяву про порушення права на доступ до інформації до Уповноваженого з прав людини, та копію до в/ч НОМЕР_2 . З огляду на вище зазначене, вважає порушенням його немайнових прав, честі, гідності, приниження його ділової репутації шляхом розповсюдження про нього недостовірної інформації в телеграмі вих.. №372/с від 13.11.2023 р. (за підписом начальника штабу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 ). Цю телеграму було надіслано до в/ч НОМЕР_2 і в/ч НОМЕР_3 , що мало на меті принизити його ділову репутацію.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати судове рішення через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; їх недоведеність обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що інформація, яка викладена в телеграмі №372/с є недостовірною, а матеріалами справи підтверджується, що автором/підписантом телеграми є ОСОБА_4 , поширювачем є в/ч НОМЕР_1 .

Вказує, що Оперативне угрупування військ «Волинь» не є юридичною особою та є ліквідоване, тому не може залучатись учасником справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 200 від 24.07.2023 ОСОБА_6 командир в/ч НОМЕР_1 з 24.07.2023 вибув до оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою виконання обов`язків командувача ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згідно наказу Т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 № 234 від 29.08.2023 ОСОБА_4 начальник командного центру штабу в/ч НОМЕР_1 вибув у відрядження до ОУВ « ОСОБА_7 » (а.с. 34).

Згідно наказу № 159 від 02.10.2023 року, виданого командувачем ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 , майор ОСОБА_1 , старший офіцер відділення спеціальних дій загону спеціальних дій військової частини НОМЕР_2 з в/ч НОМЕР_2 прибув до складу сил та засобів оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та приступив до виконання бойових (спеціальних) завдань . Підставою було: бойове розпорядження командира оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 28.09.2023№ 313/1849/2362т., рапорт полковника ОСОБА_9 від 02.10.2023 № 995/в, посвідчення про відрядження № 635/290 від 30.09.2023.

13.11.2023 року за вих. № 372/с, за підписом начальника штабу-заступника командувача ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_10 , через засоби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », командиру військової частини НОМЕР_2 була надіслана телефонограма наступного змісту.

«У зв`язку з невідповідністю професійного рівня вимогам займаної посади, неспроможністю виконувати бойові (спеціальні) завдання, відсутністю належної комунікації та довіри з боку особового складу групи ПсО та інших структурних підрозділів ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » просили провести ротацію офіцера взаємодії та застосування підрозділів ПсО майора ОСОБА_1 на іншого підготовленого військовослужбовця у найкоротший термін.».

Зазначена телефонограма була підготовлена та подана на відправлення ОСОБА_11 при виконанні ним посадових обов`язків в ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та адресувалась командиру військової частини НОМЕР_2 для прийняття відповідних управлінських рішень.

Телеграма передана засобами "СЕДО" (система електронного документообігу) ВЧ НОМЕР_1 з вихідним номером 1157/372/С від 13.11.2023 року.

Згідно наказу командувача ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 № 217 від 29.11.2023 майор ОСОБА_1 вибув із складу сил та засобів ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до військової частини НОМЕР_2 29.11.2023 на підставі: розпорядження командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 23.11.2023 № 313/1849/3144т., рапорт полковника ОСОБА_9 від 29.11.2023 вх.№ 1327/в , посвідчення про відрядження № 332 від 28.09.2023.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 201 ЦК, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 275 ЦК, захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Статтею 277 ЦК передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Як вбачається з матеріалів справи автором телеграми №372/с був Начальник штабу заступника командувача ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", полковник, ОСОБА_12 .

Отже, відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 277 ЦК належним відповідачем у справі є ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", тобто особа, у якій виконував повноваження полковник ОСОБА_12 .

Сторони взаємно визнають, що оперативне угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » припинило свою діяльність.

Відомостей про правонаступників матеріали справи не містять.

Відтак є правильним висновок суду щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову до неналежного відповідача.

Слід звернути увагу, що в телеграмі №372/с викладено звернення начальника штаба ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " до ВЧ НОМЕР_2 про проведення ротації ОСОБА_1 на іншого військовослужбовця, тобто у даному випадку мала місце реалізація посадовою особою власних повноважень та функціональних обов`язків, що, відповідно, не може розглядатися як поширення недостовірної інформації ВЧ НОМЕР_1 .

Щодо посилань місцевого суду на постанови Верховного Суду у справах де спір виник з інших відносин, то такий недолік не спростовує правильного висновку про можливість встановлення факту недостовірності інформації у порядку передбаченому абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія, до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 січня 2025 року.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.