ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2353/25 Справа № 243/7855/24 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м.Кривий Ріг

Справа № 243/7855/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Агєєв О.В., Остапенко В.О.

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Підодвірний Тарас Іванович, на заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 жовтня 2024 року, яке ухвалено суддею Хаустовою Т.А. та повне судове рішення складено 14 жовтня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (надалі - ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовна заява мотивована тим, що 22 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №.

16 листопада 2021 року між ТОВ « ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №.

На підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк», первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

04 квітня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/17-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 реєстру прав вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № в сумі 39 363,56 грн., з яких: 22 292,98 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 3,26 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 17 067,32 грн. загальна заборгованість по комісії; за кредитним договором № в розмірі 9 680,47 грн., з яких: 8 964 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,66 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 715,81 грн. - загальна заборгованість по комісії.

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання.

В зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № від 22 червня 2021 року в сумі 39363,56 грн., заборгованість за кредитним договором № від 16 листопада 2021 року в сумі 9680,47 грн., та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № від 22 червня 2021 року в розмірі 39 363,56 грн., за кредитним договором № від 16 листопада 2021 року в розмірі 9 680,47 грн., судовий збір у сумі 3 028,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Підодвірний Т.І., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази підписання відповідачем кредитних договорів № від 22.06.2021 року та № від 16.11.2021 року, адже у розділі «РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН» відсутній підпис з боку відповідача. Судом першої інстанції не було враховано, що за відсутності належних та допустимих доказів укладення між відповідачем та ТОВ «ФК «ЦФР» кредитних договорів № від 22.06.2021 року та № від 16.11.2021 року, позовні вимоги є необґрунтованими та не доведеними належними та допустимими доказами.

Підписання паспорту споживчого кредиту не може свідчити про узгодження сторонами погодження істотних умов договору, та взагалі його укладення, виходячи із позиції висловленої Верховним судом у постанові по справ № 393/126/20 від 23.05.2022 року, а тому суд дійшов помилкового висновку про узгодження сторонами умов кредитного договору.

Звертає увагу апеляційного суду, що позивачем не надано до суду жодного доказу нібито перерахування відповідачеві кредитних коштів, якими є первинні бухгалтерські документи. Наданий до позовної заяви розрахунок заборгованості за спірним кредитним договорами не містить даних про суми коштів, що сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, а також процентну ставку обрахунку заборгованості.

Позивачем не надано жодного реєстру відступлених прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, з якого б вбачалось, що за таким договором нібито відбулось відступлення права вимоги до відповідача. До того ж, з невідомих причин позивачем не надано доказів виконання договору факторингу з боку сторін, що його уклали.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Ціна позову у даній справі становить 49 044,03 грн., що менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а, згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обстаивн, справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22 червня 2021 року ОСОБА_1 підписав заяву-анкету на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР».

22 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №. За умовами даного Договору, ОСОБА_1 отримав від ТОВ «ФК «ЦФР» грошові кошти в сумі 28 159,00 грн., строком на 24 місяці.

Відповідно до п.1 вказаного кредитного договору, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту №5481368, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.2 вказаного кредитного договору, цей договір, паспорт кредиту №5481368 та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.01.2021 складають єдиний кредитний договір.

22 червня 2021 року ОСОБА_1 підписав паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5481368, в якому визначено основні умови кредитування. Зокрема, зазначено інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника. Так, відсоткова ставка становить: при наданні кредиту 3% в сумі 600 грн., щомісячні проценти 3,19% від суми кредиту згідно з графіком платежів, загальні проценти 0,01% від суми боргу за договором згідно з графіком платежів, реальна річна процентна ставка 87,24% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту 49 720,76 грн.

16 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №. За умовами даного Договору, ОСОБА_1 отримав від ТОВ «ФК «ЦФР» грошові кошти в сумі 8 964,00 грн., строком на 1 місяць, з реальною річною процентною ставкою 550,66%, загальна вартість кредиту становить 9 681,20 грн.

16 листопада 2021 року ОСОБА_1 підписав паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5730334, в якому визначено основні умови кредитування.

07 жовтня 2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, за яким первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

22 червня 2021 року, ОСОБА_1 під підпис ознайомлений з повідомленням про відступлення прав вимог за кредитним договором № від 22.06.2021 АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016.

04 квітня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/17-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № в сумі 39 363,56 грн., з яких: 22 292,98 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 3,26 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 17 067,32 грн. загальна заборгованість по комісії; за кредитним договором № в розмірі 9 680,47 грн., з яких: 8 964 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,66 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 715,81 грн. - загальна заборгованість по комісії.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Фінансовою компанією «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за Кредитними договорами № від 22.06.2021 року та № від 16.11.2021 року, суд першої інстанції виходив з факту отримання позичальником ОСОБА_1 кредитних коштів та неналежного виконання зобов`язання за укладеними кредитними договорами позичальником в частині повернення кредиту та сплати відсотків і комісії за його користування й права позивача, у зв`язку з цим, вимагати від відповідача повернення заборгованості за кредитними договорами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Нормою частини 2 статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Відповідно до частин третьої, шостої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Так, з урахуванням фактичних обставин даної справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що між ТОВ «ФК «ЦФР» (кредитодавцем) та ОСОБА_1 , (позичальником) були укладені кредитні договори № від 22.06.2021 року та № від 16.11.2021 року, оскільки останній, акцептувавши пропозицію ТОВ «ФК «ЦФР» власноручним підписом у Договорі № та відправкою СМС-повідомлення з ОТР-паролем у Договорі № , визнав та погодився на запропоновані йому умови отримання та користування кредитними коштами.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

З доказів, наданих позивачем на підтвердження позовних вимог, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконує зобов`язання за підписаними ним кредитними договорами, з умовами якого він погодився, підписавши окрім договорів: паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5481368 та №5730334, в яких визначено основні умови кредитування. Зокрема, зазначено інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника.

Паспорти містять графік погашення кредиту (а.с. 9, 17).

При цьому, при укладенні кредитних договорів, сторонами погоджено, що умови цих Договорів викладено саме у паспорті споживчого кердиту, а тому колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що підписання паспорту споживчого кредиту не може свідчити про узгодження сторонами погодження істотних умов договору, та взагалі його укладення, виходячи із позиції висловленої Верховним судом у постанові по справ № 393/126/20 від 23.05.2022 року, оскільки цей висновок сформовано за інших фактичних обставин.

Зокрема, у вказаній справі паспорт споживчого кредиту виступав способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця, тоді як у справі, що переглядається судом апеляційної інстанції, паспорт споживчого кердиту є складовою Договору та викладена у ньому інформація зберігає чинність до дати припиненя договору.

Кредитодавець свої обов`язки за кредитними договорами виконав у повному обсязі. Факт отримання відповідачем кредитних коштів та непогашення простроченої заборгованості підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про рух коштів по кредиту, у зв`язку з чим колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що надані позивачем розрахунки суми боргу за кредитним договором не підтверджені первинними обліковими бухгалтерськими документами.

Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №209/3103/21, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

07 жовтня 2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, за яким первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

04 квітня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №НІ/11/17-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Таскомбанк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № в сумі 39 363,56 грн., з яких: 22 292,98 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 3,26 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 17 067,32 грн. загальна заборгованість по комісії; за кредитним договором № в розмірі 9 680,47 грн., з яких: 8 964 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,66 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 715,81 грн. - загальна заборгованість по комісії.

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № заборгвоаність становить 39 363,56 грн., з яких: 22 292,98 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 3,26 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 17 067,32 грн. загальна заборгованість по комісії; за кредитним договором № заборгованість становить 9 680,47 грн., з яких: 8 964 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 0,66 грн. - загальна заборгованість по відсоткам; 715,81 грн. - загальна заборгованість по комісії.

Як зазначено у позові, з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за кредитними договорами № від 22.06.2021 року та № від 16.11.2021 року.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у позивача права вимоги з огляду на те, що кредитні договоори № від 22.06.2021 року та № від 16.11.2021 року станом на момент укладення 07 жовтня 2016 року Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 ще не були укладені, колегія суддів відхиляє, оскільки умовами договору від 07 жовтня 2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» передбачено, що первісний кредитор передаватиме (відступатиме) права вимоги щоденно, та вони переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог.

При цьому, за змістом частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладення та підписання ОСОБА_1 кредитних договорів з відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами відступлення прав вимоги.

Вищевказані кредитні договори, укладені між відповідачем та ТОВ «ФК «ЦФР», містять суму основного зобов`язання, відсотки та комісії за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування.

Твердження відповідача про те, що позивач не довів належними доказами розмір заборгованості за кредитними договорами на увагу не заслуговують, з огляду на вищевикладене.

Враховуючи те, що за умовами вищезазначених договорів відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав, відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заборгованість за основним боргом на підставі вищезазначених договорів підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Підодвірний Тарас Іванович, - залишити без задоволення.

Заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 29 січня 2025 року.

Головуючий:

Судді: