Номер провадження 2/725/2341/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ватаманюк В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

та представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, а також додаткових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх спільної повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання, чи до досягнення чи до досягнення дитиною 23-х років, а також додаткові щомісячні витрати на навчання у розмірі 8507,5 грн. та на виготовлення окулярів у розмірі 2706 грн.

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29.11.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення та викликом сторін.

Разом з тим, 22.01.2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача в якому останній заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та просив розглядати справи в загальному порядку із заміною засідання для розгляду справи по суті підготовчим засідання. Вказане клопотання обґрунтовував тим, що на його думку позовна заява не обґрунтована.

Згідно ч. 4 ст. 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Оцінивши доводи відповідача на підставі яких останній заперечує проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши думку позивача та її представника з приводу вказаного клопотання, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Таким чином, процесуальним законодавством передбачено розгляд даної категорії справ в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно матеріалів справи судом встановлено, що обраний позивачем спосіб захисту, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін справи та категорія справи не свідчить про високий суспільний інтерес до результатів розгляду цієї справи, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Наведені відповідачем доводи не можуть бути підставою для переходу зі спрощеного позовного провадження до загального та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін не позбавляє відповідача можливості подавати свої докази та давати пояснення по суті спору, заявляти інші клопотання у встановленому процесуальним законодавством порядку, а тому клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Крім того, в рамках судового розгляду даного спору, представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження, оскільки вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, зокрема не містить розрахунку сум, що стягуються та обґрунтування кожної із заявлених позовних вимог з посиланням на докази.

За змістом ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Так, у прохальній частині позовної заяви позивач чітко сформулювала свої позовні вимоги до відповідача, що відповідає вимогам п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та на виконання вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України виклала обставини, які вважала необхідними для доведення свої вимог, при цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а тому суд позбавлений можливості з власної ініціативи вимогами від позивача на стадії відкриття провадження надання будь-яких доказів на підтвердження обставин, які не викладені у тексті позовної заяви.

Додатково слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а ст. 13 Конвенції ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції.

Наведені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного суду, яка сформована у постанові від 05.08.2020 року у справі № 177/1163/16-ц (провадження № 61-2250св20).

Таким чином, відповідне клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 84, 212, 274, 277, 258, 259, 260, 268, 353, 354, 355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача, адвоката Баршакова О.В., про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням - залишити без задоволення.

В задоволені клопотання представника відповідача, адвоката Баршакова О.В., про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, а також додаткових витрат без руху - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 31.01.2025 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна