УХВАЛА

05 лютого 2025 року

м. Київ

справа № 461/6975/23

провадження № 14-161зц24

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Мартєва С. Ю.,

суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Воробйової І. А.,Гриціва М. І., Губської О. А., Єленіної Ж. М., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мазура М. В., Пількова К. М., Погрібного С. О., Ступак О. В., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.,

ознайомилася зі скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, за участю третьої особи - Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИЛА:

1. У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі - ГУ МВС України у Львівській області) 1 000 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій посадових (службових) осіб ГУ МВС України у Львівській області, а саме невиплати індексації грошового забезпечення за 2005-2006 роки.

2. Рішенням від 05 грудня 2023 року Галицький районний суд м. Львова у позові відмовив.

3. Постановою від 04 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 грудня 2023 року змінив, виклав його мотивувальну частину в редакції постанови У решті рішення суду залишив без змін.

4. У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 грудня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

5. Постановою від 11 вересня 2024 року Верховний Суд в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 грудня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року змінив, виклав їх мотивувальні частини в редакції постанови.

6. У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувсядо Верховного Суду із заявою про роз`яснення цієї постанови.

7. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 27 листопада 2024 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року.

8. Вказана ухвала мотивована тим, що судове рішення, яке просить роз`яснити ОСОБА_1 , є постановою про зміну мотивувальних частин рішень судів першої та апеляційної інстанцій, яким відмовлено позивачу в задоволенні його позовних вимог. Така постанова не підлягає примусовому виконанню, не допускає варіабельності тлумачення, у ній викладені інші мотиви ніж в постанові апеляційного суду, наведено висновок з посиланням на відповідні норми права, який є зрозумілим, а резолютивна частина постанови апеляційного суду залишена без змін. Отже, це судове рішення не є тим рішенням, яке підлягає виконанню у розумінні частини другої статті 271 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

9. ОСОБА_1 10 грудня 2024 року звернувся до Великої Палати Верховного Суду зі скаргою на ухвалу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2024 року, у якій просить скасувати зазначене судове рішення та направити справу на продовження розгляду до Верховного Суду.

10. Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для прийняття скарги до розгляду немає з огляду на таке.

11. За змістом частини другої статті 6 і частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12. Відповідно до частини першої статті 36, пунктів 1, 5 частини другої статті 37 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції. У складі Верховного Суду діють, зокрема, Касаційний цивільний суд і Велика Палата Верховного Суду.

13. У пункті 1 частини другої статті 45 цього Закону вказано, що Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

14. Судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, що передбачено у статті 388 ЦПК України.

15. Розгляд цивільних справ у касаційному порядку Верховний Суд здійснює у складі колегій суддів, палати, об`єднаної палати Касаційного цивільного суду чи Великої Палати Верховного Суду у визначених процесуальним законом випадках та порядку.

16. Порядок передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду передбачено в частинах третій - шостій статті 403 ЦПК України, а саме: після відкриття касаційного провадження, підготовки справи до касаційного розгляду та її попереднього розгляду суд, який розглядає справу в касаційному порядку, передає її на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

17. Тобто питання передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду в цивільних справах віднесено до повноважень Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

18. За змістом скарги ОСОБА_1 , поданої до Великої Палати Верховного Суду, заявник не погоджується з ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2024 року, тому просить її скасувати.

19. Чинний процесуальний закон не передбачає інституту перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (окрім перегляду судових рішень у порядку глави 3 розділу V ЦПК України). Судові рішення суду касаційної інстанції є остаточними й оскарженню не підлягають.

20. Тож Велика Палата Верховного Суду відповідно до ЦПК України не наділена повноваженнями переглядати судові рішення касаційних судів, винятком із цього правила є лише встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом. Однак про наявність таких обставин заявник не вказує.

21. Оскільки ухвалою від 27 листопада 2024 року Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2024 року, а Велика Палата Верховного Суду не наділена повноваженнями щодо прийняття скарги до розгляду та перегляду судового рішення суду касаційної інстанції, то така скарга підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 388, 391, 393, 394, 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

У прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду скарги ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, за участю третьої особи - Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди відмовити та повернути її заявникові разом з доданими матеріалами.

Ухвала у справі № 461/6975/23 набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С. Ю. Мартєв

Судді О. О. Банасько О. В. Кривенда

О. Л. Булейко М. В. Мазур

Ю. Л. Власов К. М. Пільков

І. А. Воробйова С. О. Погрібний

М. І. Гриців О. В. Ступак

О. А. Губська І. В. Ткач

Ж. М. Єленіна О. С. Ткачук

Л. Ю. Кишакевич В. Ю. Уркевич

В. В. Король Є. А. Усенко

С. І. Кравченко Н. В. Шевцова