ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м.Суми

Справа №582/1266/23

Номер провадження 22-ц/816/265/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Скляровим Сергієм Леонідовичем,

на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 22 травня 2024 року, ухвалене у складі судді Жмурченка В.Д. у смт Недригайлів Сумської області,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 23 грудня 2020 року стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку, до досягнення кожною дитиною повноліття.

З липня 2022 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , у період якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_6 .

Крім того, на його утриманні перебуває син його дружини від першого шлюбу, ОСОБА_7 , 2009 року народження, та мати ОСОБА_8 , 1951 року народження, яка є пенсіонеркою, та отримує мінімальну пенсію, а також дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Вважає, що він хоч і працює, але розмір аліментів, які він сплачує на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є несправедливим по відношенню до інших дітей, та, ставить його у скрутне матеріальне становище.

Посилаючись вищевказані обставини, просив суд зменшити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 23 грудня 2020 року з нього на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та стягувати з нього аліменти на користь відповідачки на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку.

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 22 травня 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 за рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 23.12.2020 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Виконавчий лист, виданий Недригайлівським районним судом Сумської області на виконання рішення суду по справі № 582/1128/20 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу), відкликано.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Склярова С.Л., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що позивачем не доведено погіршення його майнового стану, а тому відсутні підстави для зменшення розміру аліментів. Крім того, народження дитини у іншому шлюбі не є погіршенням майнового стану позивача.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що позивач отримує, окрім заробітної плати, яка становить 13000-15000 грн щомісячно, орендну плату від ТОВ «Агробізнес ТСК», яка у 2023 році становила 16410,06 грн, тобто дохід позивача збільшився, ніж був на час розгляду справи № 582/1128, тому не обґрунтованими є висновки суду про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки матеріальне становище платника аліментів покращилося.

Крім того зазначає, що у позивача відсутні підстави для утримання його матері ОСОБА_5 , оскільки її дохід за 2022 рік складав 166668,23 грн, а в 2023 році вона отримує щомісячно соціальні виплати по 860 грн.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що сторони мають спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 23 грудня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття (а.с. 14-16).

01 липня 2022 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , у період якого ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дочка ОСОБА_9 (а.с. 12).

Відповідно до довідки Коровинської сільської ради від 15 листопада 2023 року № 340, за адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстраційного обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Разом з ним проживають: дружина ОСОБА_5 , 1989 року народження, дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та син дружини, ОСОБА_7 , 2009 року народження (а.с. 11).

З довідки ТОВ «Агрофірма «Довіра 2008» від 28 листопада 2022 року вбачається, що ОСОБА_2 працює у товаристві на посаді слюсаря з механоскладальних робіт, загальна сума доходу за період з 01 січня 2022 року по 31 жовтня 2022 року становить 67388,98 грн (а.с. 21).

Згідно з наданими позивачем розрахунковими листами, виданими йому ТОВ Агрофірма «Довіра 2008» та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 нараховано заробітну плату за січень 2023 року у сумі 9333,05 грн, за лютий 12458,52 грн, за березень 11049,53 грн, за квітень 12091,95 грн, за травень 13824,75 грн, за червень 13106,95 грн, за липень 15016,94 грн, за серпень 16118,50 грн, за вересень 9921,68 грн, жовтень 11901,94 грн, листопад 13182,00 грн, грудень 11723,94 грн. Також ОСОБА_2 отримав від ТОВ "Агробізнес ТСК" орендну плату у листопаді 2022 року у розмірі 16410,06 грн та грудні 2023 року 16410,06 грн (а.с. 22-31, 83-88).

ОСОБА_5 у 2023 році отримувала щомісячно соціальну виплату у розмірі 860 грн (а.с. 83-84).

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01 січня 2024 року заборгованість по сплаті аліментів, стягнутих з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_10 на утримання ОСОБА_11 відсутня (а.с. 74-75.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем визначених ч. 1 ст. 192 СК України обставини для зменшення розміру аліментів на утримання дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

6) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, зміна розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку обставин, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін.

Встановивши, після ухвалення 23 грудня 2020 року рішення Недригайлівським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку на кожного, у ОСОБА_2 змінився сімейний стан та у нього виник обов`язок утримувати малолітню дитину від іншого шлюбу - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав, визначених ч. 1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів до 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що народження дитини в іншому шлюбі не є погіршенням майнового стану позивача, оскільки народження іншої дитини у платника аліментів змінює сімейний стан та свідчить про зміну матеріального стану, адже народження дитини в іншому шлюбі очевидно потребує додаткових фінансових витрат у родині, де один з батьків, доглядаючи дитину, не має можливості отримувати дохід.

Вищевказана обставина відповідно до ст. 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому такі положенні закону не виключають одночасне встановлення обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від змін матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібні правові висновки щодо застосування вказаної норми СК України викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року у справі № 6282/2454/22, від 08 січня 2025 року у справі № 567/1462/23.

Отже за встановлених обставин, колегія суддів вважає, що позивачем доведено наявність обставин, які відповідно до норм СК України, що є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів.

Відтак, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Скляровим Сергієм Леонідовичем, залишити без задоволення.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 22 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова