РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року

м. Рівне

Справа № 564/3607/24

Провадження № 22-ц/4815/280/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструк С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Євгеюком Олександром Євстафійовичем на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2024 року (ухвалене у складі судді Снітчук Р.М., повний текст рішення складено 22 листопада 2024 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

22 вересня 2024 року ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернулося до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява обґрунтована тим, що 10 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, інформації щодо правил кредитування, розміщеної на веб-сайті creditkasa.com.ua укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1220-5866, шляхом його підписання позичальником електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".

Зміст та умови договору складають Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором).

За умовами укладеного між ними договору позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 14400 грн строком на 300 днів, базовий період 21 день, зі зниженою % ставкою 2.50 % в день, стандартною % ставкою 3,00 % в день.

Додатковою угодою від 23.06.2023 року до договору про відкриття кредитної лінії № 1220-5866 від 10.06.2023 року кредитодавець та позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит у сумі 5600 грн.

ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНАС" виконало у повному обсязі свої зобов`язання за договором, перерахувало суму кредиту на картковий рахунок, вказаний позичальником в його особистому кабінеті.

Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив.

Станом на 15 липня 2024 року прострочена заборгованість за кредитом становить 196080 грн. 00 коп., з яких: 20000 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 176080 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

При цьому кредитодавцем прийнято рішення про застосування до позичальника Програми лояльності, часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 96080 грн. 00 коп., за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100000 грн.

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 100000 грн 00 коп., з яких: 20000 грн. заборгованість за кредитом, 80000 грн заборгованість за нарахованими процентами.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором № 1220-5866 від 10.06.2023 року в розмірі 100000 (сто тисяч) грн, з яких: 20000 грн прострочена заборгованість за кредитом, 80000 грн 00 коп. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що позичальник ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання за кредитним договором № 1220-5866 від 10.06.2023 року не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернув, внаслідок чого станом на 15.07.2024 року виникла заборгованість у сумі 100000 грн. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом.

Не погоджуючись із рішенням суду, в частині стягнення 60000 грн. 00 коп. простроченої заборгованість за нарахованими процентами, представник ОСОБА_1 адвокат Євгеюк О.Є. оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що за відсутності оригіналу кредитного договору не можна встановити достовірно, чи був взагалі він укладений в імперативній письмовій формі, які його умови, у тому числі розміри процентної ставки, строк кредитування та загальна вартість кредиту були погоджені у письмовій формі.

Надані позивачем копії електронних документів не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, тому що суд першої інстанції не перевірив їх достовірність та незмінність змісту, що згідно з ч. 5 ст. 100 ЦПК України має наслідком відхилення цього електронного доказу.

Судом проігноровано положення ч. 4 та ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", якою передбачено що розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %.

Судом не застосовано до спірних правовідносин норми ст. 11 та ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", відповідно до яких до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Відсоткова ставка 2,5% в день безумовно є непомірним тягарем для споживача фінансових послуг.

Просить суд скасувати рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 19.11.2024 року в частині стягнення 60000 грн простроченої заборгованість за нарахованими процентами та відмовити в задоволенні позову в цій частині.

24 січня ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" подало відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що шляхом підписання одноразовим ідентифікатором A8448 Кредитного договору №1220-5866 від 10.06.2023 року, разом із правилами надання споживчих кредитів та паспортом споживчого кредиту, відповідач прийняв усвідомлене рішення про укладання кредитного договору.

Пояснює, що розрахунок реальної річної процентної ставки, що визначена в п. 4.9 договору здійснюється Товариством та іншими фінансовими компаніями відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України (ст. 8 ЗУ "Про споживче кредитування"), зокрема відповідно до Постанови Правління НБУ № 16 від 11.02.2021 року "Про затвердження Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит".

Відповідно до п. 11.12. кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого Кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України.

Умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Відсоткова ставка встановлена відповідно до умов чинного законодавства на момент укладення кредитного договору.

Просить про залишення рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом встановлено, що 10 червня 2023 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1220-5866 в електронній формі (а.с. 9).

Відповідно до п. 2.1 укладеного між сторонами договору кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів (далі кредит) позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.

Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (п 2.4. договору).

Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір наданого кредиту: 14400 грн (п. 4.1. договору).

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою.) (п. 4.6. договору).

10.06.2023 року ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписав Паспорт споживчого кредиту, у якому зазначено основні умови кредитування: строк кредитування (300 календарних днів), розмір кредитного ліміту 14400 грн, базовий період сплати відсотків 21 календарних днів, розмір процентної ставки, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (а.с. 22).

Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту № 1220-5866 від 10.06.2023 року за допомогою системи EASYPAY здійснено два платежі: платіж від 10.06.2023 року на платіжну картку НОМЕР_1 , тип операції: видача кредиту, на суму 14400 грн та платіж № від 23.06.2023 року на платіжну картку НОМЕР_1 , тип операції: добор по кредиту, на суму 5600 грн (а.с. 8 зворот).

Додатковою угодою від 23.06.2023 року до договору про відкриття кредитної лінії №1220-5866 від 10.06.2023 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 5600 грн (а.с. 28).

Вказана додаткова угода також підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

У зв`язку з порушенням позичальником кредитних зобов`язань утворилася кредитна заборгованість, у розмірі, станом на 15.07.2024 року, 196 080 грн, яка складається з: 20 000 грн прострочена заборгованість за кредитом; 176 080 грн

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.

За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Вищевказаними положеннями чинного законодавства спростовуються доводи апеляційної скарги щодо відсутності письмового оригіналу кредитного договору.

Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідності до вимог ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" позичальнику ОСОБА_1 було надано одноразовий ідентифікатор A1758, для підписання кредитного договору №1220-5866 від 10.06.2023 року.

У справі, що переглядається в апеляційному порядку встановлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Електронний кредитний договір ОСОБА_1 підписав шляхом використання електронного підпису одноразовим ідетифікатором, який надіслано позивачу як смс повідомлення на його номер: +380(98)032-85-37 о 14 год 48 хв 10.06.2023 року та введено ним о 16 год 48 хв 10.06.2023 року.

Позивач на веб-сайті відповідача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого відповідач надіслав позивачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді СМС-повідомлення, який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору.

Позивач був повністю ознайомлений з умовами кредитного договору до його підписання, інформаційно-телекомунікаційна система побудована таким чином, що без попереднього ознайомлення з умовами кредитного договору клієнт не може перейти до наступного етапу.

З урахуванням вказаного, встановивши, що без здійснення вказаних дій позивачем, кредитний договір не міг бути укладений сторонами, вказаний правочин відповідно до Закону за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача.

Стосовно доводів апеляційної скарги про неправомірність нарахування процентів у розмірі, що перевищує 1 % в день, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В укладеному між сторонами кредитному договорі сторони узгодили такі розміри процентних ставок: стандартна ставка 1095,00 % (3,00 % в день), пільгова ставка 912,50 (2,50 % в день), знижена ставка 912,50 % (2,50 % в день).

Відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий позивачем: з 10.06.2023 року по 30.06.2023 (включно) відповідачу, на підставі п. 10.1. кредитного договору, нараховувалась знижена ставка 2,5 %, з 01.07.2023 року по 04.04.2024 (включно) було застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22.11.2023 року, що набрав чинності 24.12.2023 року доповнено статтю 8 Закону України "Про споживче кредитування" пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Спірний кредитний договір укладено 10 червня 2023 року, до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22.11.2023 року, а тому не підлягає до застосування до спірних правовідносин.

Отже, нарахування відсотків від суми позики було здійснено "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" у розмірах та порядку, узгодженому в укладеному між сторонами кредитному договорі, відповідно до законодавства чинного на момент укладення договору.

Змін у кредитний договір, в частині відсоткової ставки за користування кредитними коштами, порядку їх нарахування чи терміну повернення кредитних коштів з моменту набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22.11.2023 року, що дало б можливість здійснити перерахунок відсотків згідно встановлених у п. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" обмежень, сторонами внесено не було.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Євгеюком Олександром Євстафійовичем залишити без задоволення, а рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.