ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року

м. Київ

справа № 524/3994/23

провадження № 61-7882св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - виконавчий комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на постанову Полтавського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року у складі колегії суддів: Чумак О. В., Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 25 травня 2023 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області прийняв рішення № 958 «Про демонтаж та евакуацію тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності».

Вважає, що вказане рішення порушує її права, оскільки за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований об`єкт незавершеного будівництва - магазин для реалізації канцелярських товарів, який не є тимчасовою спорудою та не підлягає демонтажу.

Посилаючись на наведене, просила суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 травня 2023 року № 958 «Про демонтаж та евакуацію тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 жовтня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що прийняте відповідачем оскаржуване рішення про демонтаж та евакуацію тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності не порушує право власності позивача на об`єкт незавершеного будівництва, у зв`язку з чим відмовив у позові ОСОБА_1 .

Короткий зміст постанови апеляційної інстанції

Постановою Полтавського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 жовтня 2023 року скасовано, ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення від 25 травня 2023 року №958, прийняте виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області «Про демонтаж та евакуацію тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Висновок апеляційного суду аргументований тим, що об`єкт, стосовно якого виник спір, не є тимчасовою спорудою і, відповідно, не може бути знесений за процедурою, встановленою для демонтажу тимчасових споруд.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

29 травня 2024 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити а силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження постанови апеляційного суду заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції взяв до уваги той факт, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину належить об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 , однак відсутній повний опис об`єкта незавершеного будівництва, належний позивачу, а лише зазначено про ступінь готовності об`єкта 33 %. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у цій справі мова йде про два абсолютно різних об`єкти, а саме: об`єкт незавершеного будівництва та тимчасову споруду.

Разом із тим, задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що належний позивачці металевий кіоск є складовою об`єкта незавершеного будівництва та не є тимчасовою спорудою.

Доводи інших учасників справи

ОСОБА_1 подала відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області подав до Верховного Суду пояснення, в яких підтримує свої доводи, викладені в касаційний скарзі, наполягає на їх урахуванні.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 червня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 524/3994/23.

Витребувано з Автозаводського районного суду міста Кременчука цивільну справу № 524/3994/23 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення.

У липні 2024 року матеріали справи № 524/3994/23 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2024 року справу № 524/3994/23 призначено до судового розгляду.

Обставини справи, які встановили суди попередніх інстанцій

Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , спадщину після смерті якого прийняла його дружина ОСОБА_1 .

12 травня 2023 року приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовський А. Г. видав ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складалась з незавершеного будівництвом магазину для реалізації канцелярських товарів, який знаходиться на АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці площею 26 кв. м із кадастровим номером :06:003:0463.

12 травня 2023 року ОСОБА_1 зареєструвала за собою право власності на об`єкт незавершеного будівництва.

На підставі розпорядження виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 26 листопада 2018 року № 361-Р незавершеному будівництвом магазину для реалізації канцелярських товарів присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 та видано свідоцтво № 2425.

26 квітня та 19 травня 2023 року фахівці Управління контролю за станом благоустрою виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, юридичного департаменту виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Управління містобудування та архітектури Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Управління земельних ресурсів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, а також КП «Благоустрій Кременчука» провели комісійне обстеження об`єкта на вул. Троїцькій біля будинку № 101 та встановили, що на земельній ділянці з кадастровим номером :06:003:0463 розташована металоконструкція (кіоск) білого кольору. Ознак будівництва не виявлено. Встановлено, що металева конструкція не є об`єктом будівництва та встановлена на цегляній основі, переміщення якої можливе без її знецінення та зміни її призначення.

25 травня 2023 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області прийняв рішення № 958 «Про демонтаж та евакуацію тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності», відповідно до пункту 1 якого вирішено провести демонтаж та евакуацію тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності - металоконструкції (кіоску) (власник - ОСОБА_2 ), яка розташована без дозвільних документів, за адресою: АДРЕСА_1 .

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставою касаційного оскарження постанови апеляційного суду є посилання заявника на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Позиція Верховного Суду

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.

Визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність суб`єкта владних повноважень як сторони у спірних правовідносинах та виконання ним у цих правовідносинах управлінських функцій.

У відповідності до статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Таким чином, Закон України «Про благоустрій населених пунктів» наділяє повноваженнями міські ради та їх виконавчі органи здійснювати самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів.

У розумінні Закону України «Про благоустрій населених пунктів» дії з демонтажу елементів благоустрою є заходами з відновлення благоустрою населеного пункту (демонтаж - це роботи щодо відновлення об`єкту благоустрою території).

З огляду на викладене, Кременчуцька міська рада наділена контролюючими повноваженнями та здійснює владні управлінські функції у сфері благоустрою міста, приймає рішення про демонтаж та вживає заходи з демонтажу елементів благоустрою.

Відповідно до наведених приписів законодавства, спори щодо виконання суб`єктами владних повноважень функцій у сфері благоустрою (зокрема, відновлення благоустрою шляхом демонтажу елементів благоустрою) є публічно-правовими й мають розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 914/1092/18.

У справі, яка переглядається, предметом спору є визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про демонтаж та евакуацію тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності. Тобто, позивач оскаржує рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування щодо демонтажу тимчасової споруди.

Спір у цій справі не пов`язаний безпосередньо з вирішенням питання щодо речового права, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення порушення порядку благоустрою населеного пункту та усунення порушень шляхом знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування з метою захисту інтересів громади.

За таких обставин, спір повинен розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частин першої та другої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

Суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи недостатнім чином установили природу спірних правовідносин, які виникли між сторонами спору, неправильно застосували норми процесуального права, а тому судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З огляду на те, що суди попередніх інстанцій розглянули справу з порушенням правил юрисдикції, Верховний Суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування судових рішень із закриттям провадження у справі відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Щодо наслідків закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.

Отже, закінчивши касаційний розгляд і закриваючи провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд касаційної інстанції має роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів із дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

З огляду на те, що Верховний Суд дійшов висновку на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України закрити провадження у справі, суд відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України роз`яснює позивачеві його право протягом десяти днів із дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи до відповідного суду адміністративної юрисдикції.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки Верховний Суд не ухвалював судового рішення по суті спору.

Керуючись статтями 255, 409, 414, 416, 418 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року скасувати.

Провадження у справі № 524/3994/23 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду, і протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення позивач може звернутися до Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов