Суддя Бабенко Ю. П.
Провадження № 2/644/368/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07 лютого 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Книшенко А.С., позивачки- ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти з доходу отриманого на підставі договору дарування в розмірі 1/3, що складає 181666,66 грн. Просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти за минулий час з 01.09.2020 року на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з ОСОБА_2 аліменти за минулий час з 01.09.2020 року на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просить призначити ОСОБА_2 щомісячно виплату аліментів на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі заробітку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням суду від 11.11.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. В шлюбі у них народилися діти- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які знаходиться на її утриманні. З серпня 2018 року відповідач припинив давати кошти на утримання дітей. 09.02.2017 року відповідач отримав дохід в якості дарунка - 545000 грн. у відповідності до договору дарування. Оскільки добровільно сплачувати аліменти відповідач відмовляється, тому вона змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав.

Приймаючи до уваги викладене, що позивачка не надала заперечень проти заочного розгляду справи, що судом ухвалено про заочний розгляд справи, то в відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 05.11.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 586.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.11.2019 року шлюб між сторонами було розірвано.

В шлюбі сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягла повноліття, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження.

Неповнолітня дитина ОСОБА_4 знаходиться на утриманні матері. Домовленості щодо участі відповідача в утриманні дитини між сторонами не досягнуто. Відповідач у справі належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Доказів того, що відповідач надає допомогу на утримання дитини в добровільному порядку, відповідачем не надано.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначені розміру аліментів, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на викладене, стан здоров`я та матеріальне становище дитини і відповідача, що неповнолітня дитина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не надав жодних доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, не скористався своїм правом на надання суду відзиву, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а саме з доходу отриманого на підставі договору дарування в розмірі 1/3 частини, що складає 181666,66 грн., за період з 01.09.2020 року на ОСОБА_3 , за період з 01.09.2020 року на ОСОБА_4 , то суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: 1) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; 2) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії.

Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Вимоги позивачки про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

Матеріали справи не містять жодних доказів про те, що позивачка зверталася до відповідача з вимогою надавати кошти на утримання дітей, а відповідач ухилявся від сплати аліментів у зазначені нею періоди.

Оскільки позивачкою не надано належних та допустимих доказів про те, що вона зверталася до платника аліментів щодо їх одержання, ухилення від сплати аліментів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині.

При цьому, суд бере до уваги і те, що як зазначила позивач у своїй позовній заяві, відповідач отримав дохід у якості подарунка 09.02.2017 року, тобто в період часу, коли аліменти з нього не стягувалися рішенням суду, і в період часу, за який позивачка не пред`являла вимогу про стягнення аліментів за минулий час (за минулий час позивач просила стягувати аліменти з 01.09.2020 року).

Беручи до уваги вищевикладене, вимоги ч.1 ст.191 СК України, суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 з дати подання до суду позовної заяви (19.11.2024 року), як це передбачено ч.1 ст. 191 СК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивачка звільнена від сплати цих сум.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 5,10-13, 81, 83, 141, 264-265, 280, 354, 430 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 19.11.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Повне судове рішення складено 07.02.2025 року.

СУДДЯ: