Справа № 159/8011/24 Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О.
Провадження № 22-ц/802/203/25 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Матвійчук Л. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою її представником ОСОБА_4 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця через систему «Електронний суд» звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та заінтересованими особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як між матір`ю та дітьми.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2024 року заяву залишено без руху з тих мотивів, що разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявник не подала суду відмову органу, що видав документ про внесенні виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, також достовірних даних про те, що встановлення факту породжує для нього юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право, не зазначив, чи зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про виправлення помилки у паспортному документі та/або внесення змін до актового запису про своє народження, народження дітей, тощо. Також заявник в залежності від мети встановлення юридичного факту не визначила організацію чи установу (заінтересовану особу), в якій вона буде реалізовувати рішення про встановлення факту родинних відносин.

У зв`язку із невиконанням усіх вимог ухвали суду про залишення заяви без руху ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2024 року заява ОСОБА_1 визнана неподаною та повернута заявниці.

Ухвала суду мотивована тим, що заявник частково усунув недоліки, подавши про це заяву. В поданій заяві на усунення недоліків представник заявника ОСОБА_4 зазначив заінтересовану особу Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, а також вказав, що заявник за усним зверненням зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області щодо можливості внесення змін до актового запису про народження дітей, на що отримала відповідь, що такі зміни можуть бути внесені за заявою повнолітніх дітей. Тому, причиною неможливості внесення таких записів є неподання заяв повнолітніми дітьми, які у свою чергу таких заяв подати на даний час не мають змоги, через перебування за межами України. Інших вимог ухвали суду про залишення поданої заяви без руху ОСОБА_1 не виконала.

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_4 просить ухвалу скасувати, передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші учасники справи не скористались правом подати відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки представником заявника оскаржується ухвала суду про повернення заяви, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у даній справі є 04.02.2025 тобто, дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення у зв`язку з таким.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються Главою 6 Розділу IV ЦПК України.

У пункті 7 постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»( далі - Постанова № 5) судам роз`яснено, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 273 ЦПК України (пункт 1 частини першої статті 315 діючого ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Визнаючи заяву ОСОБА_1 неподаною суд першої інстанції вказав, що заявниця не виконала інших вимог ухвали, не зазначивши, яких саме недоліків заяви ОСОБА_1 не усунула.

Проте із змісту ухвали про залишення заяви без руху можна дійти висновку, що суд вважав невиконаними такі вимоги ухвали: «… разом із заявою про встановлення факту родинних відносин заявник не подала суду відмову органу, що видав документ про внесенні виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини, також достовірних даних про те, що встановлення факту породжує для нього юридичні наслідки і не пов`язане із спором про право, не зазначив, чи зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про виправлення помилки у паспортному документі та/або внесення змін до актового запису про своє народження, народження дітей, тощо».

Висновок суду про невиконання заявницею вимог ухвали про залишення заяви без руху не відповідає фактичним обставинам справи та не грунтуються на законі. Також не відповідає закону вимога ухвали Ковельського міськрайонного суду від 11.12.2024 суду подати відмову органу, що видав документ про внесенні виправлень у документи, що підтверджують родинні відносини.

Зокрема, у заяві про усунення недоліків заявниця ОСОБА_1 зазначила, що заінтересованою особою є Головне управління пенсійного фонду України у Волинській області, саме в цьому органі вона буде реалізовувати рішення суду про встановлення факту родинних відносин, пояснила, що встановлення факту родинних відносин між нею, та її двома повнолітніми дітьми необхідно для зарахування до страхового стажу періоду догляду за дітьми до досягнення ними трьох років, що мало місце до 01 січня 2004 року, отже породжує юридичні наслідки, що її діти проживають за межами України та не бажають звернутися до органу РАЦСу про внесення виправлень до актів про їх народження. Особисто вона не наділена правом звернутися до органу РАЦСу із заявою про внесення змін до актового запису про народження дітей. Саме тому способом захисту свого права вона обрала звернення із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Отже, вимоги ухвали суду про залишення поданої заяви ОСОБА_1 виконала, а щодо вимоги суду про необхідність подати відмову органу РАГСу у внесенні змін до актового запису, то така вказівка суду не узгоджується із змістом заяви, у якій ОСОБА_1 просила встановити факт родинних відносин, а не встановити неправильність актових записів про народження дітей. Водночас, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 5, суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до приписів статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції не проаналізував змісту заяви ОСОБА_1 , яка подана на усунення недоліків, залишив поза увагою зміст та вимоги поданої заяви, у якій заявниця просила про встановлення факту родинних відносин, залишив поза увагою норми ЦПК, яка не містить заборони вимагати встановлення факту родинних відносин навіть у тому випадку, якщо існує можливість встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У зв`язку з викладеним оскаржена ухвала підлягає до скасування з направленням справи для продовження розгляду.

Водночас колегія суддів вважає помилковим посилання в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду у справі № 759/7001/22, оскільки у справі, яка розглядалась Верховним Судом викладено правові висновки у справі за заявою про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території, провадження у якій має особливості , встановлені приписами статті 317 ЦПК України Тому висновки Верховного Суду у цій справі не підлягають застосуванню при розгляді справи за заявою ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 379, 382, 384 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 поданою її представником ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 грудня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді: