Провадження № 2/537/58/2025
Справа № 536/1744/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2025 у м. Кременчуці Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі головуючого судді Фадєєвої С.О. при секретарі судових засідань Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 536/1744/21 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Полтаваобленерго», третя особа Служба безпеки України, про визнання права, зобов`язання надати компенсацію за відключення електропостачання та ненадання відповіді на звернення, визнання незаконним документа, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Полтаваобленерго», де просив суд ухвалити рішення, яким визнати його право на отримання достовірної відповіді щодо кількості та тривалості відключень електропостачання в с. Чечелеве протягом року з 13.08.2020 року по 13.08.2021 року в обсягах та строки визначені чинним законодавством України в повній відповідності до 8.3.11. та зобов`язати АТ «Полтаваобленерго» надати 400 гривень компенсації за її довготривале ненадання; визнати його право на отримання компенсації за довготривале більше 24 годин відключення електропостачання в с. Чечелеве з 10.08.2021 року по 11.08.2021 року та зобов`язати АТ «Полтаваобленерго» надати 400 гривень компенсації за її довготривале ненадання; визнати незаконним документ АТ «Полтаваобленерго» від 31.08.2021 року вих. 03-25/17938 за підписом голови правління АТ «Полтаваобленерго» Стройного Р.В. та фінансового директора АТ «Полтаваобленерго» Дубіної Н.В.; зобов`язати АТ «Полтаваобленерго» відкликати документ від 31.08.2021 року вих. 03-25/17938 за підписом голови правління АТ «Полтаваобленерго» Стройного Р.В. та фінансового директора АТ «Полтаваобленерго» Дубіної Н.В.

У ході розгляду справи позивачем ОСОБА_2 подано суду «Заяву заперечення третя щодо незаконних дій судді Фадєєва С. по справі № 536/1744/21 на підставі ч.3 ст.214 ЦПК України та згідно ст.. 3 Конституції України» (т.3 а.с.200), де, у тому числі, позивач у прохальній частині просив суд витребувати у відповідача договір з розподілу разом з додатками, всі дзвінки споживачів з с. Чечелеве у зв`язку з відключенням електропостачання, що стосуються меж позовних вимог, а саме всі дзвінки споживачів з с. Чечелеве на колл- центр відповідача за 10.08.2021, 11.08.2021, 13.08.2021, 18.08.2021 та 19.08.2021.

У судове засідання позивач, представник відповідача та представник третьої особи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали суду заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Вирішуючи вказане клопотання про витребування доказів суд зазначає, що позивачу неодноразово роз`яснювалося право подати докази та обов`язок доведення обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Зокрема ухвалою від 16.05.2024 про прийняття справи до свого провадження учасникам процесу були роз`яснені їхні права та обов`язки, у тому числі право подавати докази та клопотання, як роз`яснено і обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Крім того, у ході розгляду справи позивач користувався цим правом та подав клопотання про долучення інших доказів. Також позивач подавав клопотання про застосування до відповідача заходів процесуального примусу, де вказав, що у порушення п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України, відповідно до якої учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, відповідач АТ «Полтаваобленерго», на його думку, приховує докази та вважав, що саме відповідач повинен надати ряд доказів, у тому числі і договір з розподілу разом з додатками, всі дзвінки споживачів з с. Чечелеве у зв`язку з відключенням електропостачання, що стосуються меж позовних вимог, а саме всі дзвінки споживачів з с. Чечелеве на колл- центр відповідача за 10.08.2021, 11.08.2021, 13.08.2021, 18.08.2021 та 19.08.2021.

Ухвалою суду від 02.08.2024 клопотання про застосування до відповідача заходів процесуального примусу вирішене судом. Також в ухвалі від 02.08.2024 судом повторно роз`яснено норми ч. 1,5,6,7 ст. 81 ЦПК України, ч.1, 2, 8 ст.83 ЦПК України, роз`яснено ч.1-4 ст. 12 цього Кодексу щодо здійснення судочинства на засадах змагальності сторін, рівності у реалізації процесуальних прав та обов`язків, звернуто увагу, що позивач клопотань про витребування доказів суду не заявляв та вказано підстави відмови у задоволенні клопотання позивача про накладення штрафу на відповідача за приховування доказів та зобов`язання відповідача негайно подати всі наявні у нього докази.

На думку суду, позивач помилково вважає, що надання цих доказів є обов`язком виключно відповідача у справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.1,2,4 ст. 12 ЦПК України). Принцип диспозитивності цивільного судочинства передбачає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст. 13 ЦПК України). Отже, кожна сторона у судовому процесі має можливість представити свою позицію, обґрунтувати свої вимоги чи заперечення і надати докази чи клопотати про їх витребування в підтримку своєї позиції. Суд наділений правом, а не обов`язком, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази цих дій або наявності певної події (ч.4 ст. 81 ЦПК). Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім встановлених законом випадків.

В силу ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Згідно з ч.2 цієї статті у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Подане ОСОБА_2 клопотання не відповідає вимогам ст. 84 ЦПК, зокрема не містить викладу обставин, які мають значення для справи та які можуть підтвердити ці докази, або аргументів, які вони можуть спростувати. В силу ч.1 ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч.2, 3 цієї статті предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Оскільки клопотання ОСОБА_2 не містить будь-якого обґрунтування, то незрозуміло, які саме обставини, що мають значення для справи або спростовують аргументи сторін, містяться у договорі з розподілу разом з додатками (інших ідентифікаційних ознак документа у клопотанні не зазначено) та всіх дзвінках споживачів з с. Чечелеве у зв`язку з відключенням електропостачання, а саме всіх дзвінках споживачів з с. Чечелеве на колл-центр відповідача за 10.08.2021, 11.08.2021, 13.08.2021, 18.08.2021 та 19.08.2021. Крім цього, у клопотанні позивача не зазначено вжиті заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, як не містить і обґрунтування неможливості його подання у встановлений законом строк. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про витребування доказів ОСОБА_2 слід відмовити.

Крім цього позивачем ОСОБА_1 було подано суду клопотання про надання дозволу надати докази вини АТ «Полтаваобленерго», які з незалежних від позивача обставин не могли бути подані разом з позовною заявою (т.3 а.с. 132). Суд зазначає, що у клопотанні позивач не вказує, який саме доказ ним не було подано з незалежних від нього причин. З тексту клопотання вбачається, що 26 січня 2024 року з боку позивача було повідомлено позивача про надання компенсації та визнано, що не складалися акти приймання-передавання наданої послуги за період з 25.01.2019 по 26.12.2023, проте позивачем не вказано про який саме доказ йдеться, будь-яких документів до цього клопотання не долучено.

Також позивачем подано суду клопотання (т.2 а.с. 104, т.2 а.с.184, т. 3а.с. 141, т.3 а.с.200) про визнання загальновідомими наступних обставин: «…що державне підприємство Відкрите акціонерне товариство «Полтаваобленерго» апріорі не є відповідачем в цій справі», «…що АТ «Полтаваобленерго» незадовго до війни сотнями дискримінує споживачів та вчиняє інші порушення про що публічно було зазначено на засіданні НКРЕКП а саме питання про порушення АТ «Полтаваобленерго» вимог законодавства,09.09.2021, mp4 », «…що АТ «Полтаваобленерго» запланувало незадовго до війни з прямим порушенням чинного законодавства України дев`ятнадцять відключень повного та довго триваючого відключення с. Чечелеве в тому числі шість разів у вихідні дні», «…що діяльність АТ «Полтаваобенерго» незадовго до війни як міжнародні так і українські СМІ пов`язують з російським олігархом Костянтином Григоришиним, та з ігноруванням українського виробника», «…що діяльність АТ «Полтаваобенерго» незадовго до війни як міжнародні так і українські СМІ пов`язують з незаконними завищеними по ціні закупівлями (бо в Україні від національного виробника можна було закупити на порядок дешевше), отже закупівлями від країни агресора спрямованими на підтримку російського бізнесу, що прямо суперечить офіційній позиції Гаранта Конституції України Президента В.Зеленського який закликає всю мирову спільноту не підтримувати руського бізнесу», «…що незаконна діяльність під час війни як у 2022р так і в 2023році з боку АТ «Полтаваобленерго» на жаль продовжується, тому з боку НКРЕКП продовжується реагування на порушення постановами з накладенням відповідних штрафів», «…що незаконні дії працівників відповідача щодо умисного пошкодження ПЛ (повітряних ліній) відбувались і раніше, про що публічно доступно розповіла та показала місцеве СМІ Кременчуцька газета», «…що АТ «Полтаваобленерго» як ОСР (оператор систем розподілу) лише з 25.01.2019 почало ОСОБА_1 надавати послуги з розподілу електричної енергії», «…протести громадян України в м. Полтава та м. Кременчук оскільки внаслідок відверто дискримінаційного надання послуг з розподілу відповідачем (внаслідок якого 4% будинків взагалі не вимикають) відповідно громадяни України були доведені до відчаю, та вийшли з протестами на перекриття доріг, врахувавши публікації в ЗМІ…».

В силу ч. 3 ст.. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини можуть бути визнані загальновідомими, якщо вони відомі широкому колу осіб (людству, населенню держави, регіону, територіальної громади) і водночас суддям, які входять до складу суду. Загальновідомим обставинам, як обставинам, які не потребують доказуванню, притаманна низка сутнісних ознак, серед яких очевидність, загальновідомість, значимість для справи. Отже, судом, з огляду на ч.1 ст. 76 ЦПК України, загальновідомими можуть бути визнані не будь-які обставини, а саме обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для справи. Зазначена позивачем ОСОБА_2 обставина «що державне підприємство Відкрите акціонерне товариство «Полтаваобленерго» апріорі не є відповідачем в цій справі» не є загальновідомою. Позивач самостійно визначив відповідачем, тобто особою, яка повинна відповідати за позовом у справі, АТ «Полтаваобленерго». Вказані позивачем інші обставини, які він просить визнати загальновідомими, не стосуються предмета спору. Необхідність визнання обставин загальновідомими виникає лише в тому випадку, якщо наявність чи відсутність такої обставини впливає на можливість та необхідність доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення учасників справи. Відсутня необхідність визнання загальновідомими обставинами, які лише згадуються в ході розгляду справи, але не мають значення для обов`язку доказування. З цих підстав суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 83, 84 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань позивача ОСОБА_1 про визнання обставин загальновідомими та клопотання про витребування доказів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на вказану ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва

Повний текст ухвали складено 30.01.2025