Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8511/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Продан Оксана Василівна, до Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права в порядку спадкування за законом, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Продан Оксана Василівна, звернувся в суд ізпозовом до Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права в порядку спадкування за законом, третя особа: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача мати ОСОБА_2 , а чоловік спадкодавця (батько позивача) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Покійній ОСОБА_1 на праві приватної власності належала земельна ділянка з складу земель сільськогосподарського призначення на території Чорнотисівської сільської ради площею 1,22 га та право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Русь».

Позивач зазначає, що за його запитом в архівних матеріалах Відділу №4 у Берегівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вдалося віднайти копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №010981 від 12.06.2002 року та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективною сільськогосподарського підприємства серії ЗК №ІІІ 031458 від 23.07.2007 року.

Позивач вказує, що є спадкоємцем першої черги на спадкування за законом.

За оформленням спадкових прав позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно та майнові права, які є необхідними для вчинення нотаріальної дії, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Оригінали таких правовстановлюючих документів віднайдені не були, а їх відсутність позбавляє позивача як спадкоємця за законом отримати у спадщину спадкове нерухоме майно та майнові права.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак у позові зазначив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити.

Відповідач у судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не заперечує та визнає.

Представник третьої особи у судове засідання не з"явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вирішив наступне.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача мати ОСОБА_2 (а.с.6).

Чоловік спадкодавця (батько позивача) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Покійній ОСОБА_1 на праві приватної власності належала земельна ділянка з складу земель сільськогосподарського призначення на території Чорнотисівської сільської ради площею 1,22 га та право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Русь» (а.с. 8-10).

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №010981 від 12.06.2002 року та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективною сільськогосподарського підприємства серії ЗК №ІІІ 031458 від 23.07.2007 року видано спадкодавцю ОСОБА_2 (а.с.8-10).

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину, однак оригінали правовстановлюючих документів віднайдені не були, а їх відсутність позбавила позивача як спадкоємця за законом отримати у спадщину спадкове нерухоме майно та майнові права.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом в порядку першої чергши спадкування, спадщину прийняв.

Належність спадкодавцю спадкового майна доведено належними та допустимими доказами.

Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_1 , мешканцем АДРЕСА_1 право власності на:

- земельну ділянку площею 1,22 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Чорнотисівської сільської ради;

- майновий пай члена колективної сільськогосподарського підприємства СТОВ «Русь» (с.Чорнотисів) в розмірі 2740 гривень (0,09% пайового фонду).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 11.02.2025 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк