Справа № 740/459/25
Провадження № 2-к/740/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Дударець Д.В., ознайомившись із клопотанням ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду,

встановив:

27.01.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про визнання на території України рішення Окружного суду міста Люцерн Швейцарської Конфедерації у справі №2B1 24 10 від 29.05.2024 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Необхідність визнання рішення іноземного суду заявниця обґрунтовує необхідністю зміни прізвища дитини та для отримання документального підтвердження позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 82 Закону України "Про міжнародне приватне право" визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України. Оскільки між Україною та Швейцарською Конфедерацією таких договорів, що врегульовують відповідні відносини, немає, то підлягаєють застосуванню положення Цивільного процесуального кодексу України.

Розгляд клопотання здійснюється згідно статтей 462-470 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених главою 2 Розділу ІХ ЦПК України.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 2 ст. 472 ЦПК України). Натомість заявником додано до клопотання рішення іноземного суду, його переклад, а також документ (апостиль) іноземною мовою згідно Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961. Відповідний документ не перекладений державною мовою, і з його суті неможливо однозначно встановити дату набрання рішенням Окружного суду міста Люцерн законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Оскільки, ані заявник (зареєстрована в АДРЕСА_1 ), ані особа, прав якої може стосуватися визнання відповідного рішення на території України (боржник у розумінні ст. 464 ЦПК України) - ОСОБА_3 не проживають на території України, то норми відповідної частини статті не можуть бути застосовані.

Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника (ч. 2 ст. 464 ЦПК України). Виходячи з того, що в клопотанні не зазначено та не надано підтвердних документів відповідних фактів, то норми ч. 2 ст. 464 ЦПК України не підлягають застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 473 ЦПК України про надходження клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, суд у п`ятиденний строк письмово повідомляє заінтересовану особу і пропонує їй у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Оскільки клопотання не містить інформації про місце проживання чи інші контактні дані заінтересованої особи - ОСОБА_2 , а відтак неможливо поінформувати особу про розгляд такого клопотання та надати йому можливість подати заперечення, то суд не має можливості розглянути клопотання з метою недопущення порушень прав та інтересів заінтересованої особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

За таких обставин, враховуючи, що подане клопотання заявника не відповідає вимогам ст. 466 ЦПК України, суд приходить до висновку про залишення клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду без розгляду та повернення його заявнику.

Керуючись статтями 260, 261, 464-466, 471-473 ЦПК України, суддя

постановив :

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду залишити без розгляду та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику його право на повторне звернення з заявою до суду у випадку усунення причин, що стали підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справ, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дмитро ДУДАРЕЦЬ