справа № 619/9552/24
провадження № 2/619/261/25
УХВАЛА

іменем України

4 лютого 2025 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Пруднікова О.В., розглянувши заяву адвоката Сидоренка Дмитра Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Непочатих Вікторія Володимирівна, приватний нотаріус Дергачівського нотаріального округу Коробець Олена Миколаївна, про визнання спадкових договорів недійсними,-

встановив:

20.11.2024 адвокат Сидоренко Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Непочатих Вікторія Володимирівна, приватний нотаріус Дергачівського нотаріального округу Коробець Олена Миколаївна, про визнання спадкових договорів недійсними, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви просить визнати недійсними

- спадковий договір, посвідчений 26.12.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В. за реєстровим № 657, щодо житлового будинку з надвірними будівлями літ. «А-2», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- спадковий договір, посвідчений 26.12.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В. за реєстровим № 661, щодо земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:003:0597, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

- спадковий договір, посвідчений 25.10.2011 приватним нотаріусом Дергачівського міського нотаріального округу Коробець О.М. за реєстровим № 3834, щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0596, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

03.02.2025 адвокат Сидоренко Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить:

1. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:003:0597, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , на підставі спадкового договору посвідченого 26.12.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В. за реєстровим № 661.

2. Накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями літ «А-2», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , на підставі спадкового договору, посвідченого 26.12.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В. за реєстровим № 657.

3. Накласти арешт на земельну кадастровий номер :00:003:0596, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , на підставі спадкового договору, посвідченого 25.10.2011 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коробець О.М. за реєстровим № 3834.

4. Заборонити відповідачу та іншим особам відчужувати, передавати в заставу, дарувати або вчиняти будь-які інші дії, спрямовані на заміну власника чи обтяження земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:003:0597 що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , на підставі спадкового договору посвідченого 26.12.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В. за реєстровим 661, до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

5. Заборонити Відповідачу та іншим особам відчужувати, передавати в заставу, дарувати або вчиняти будь-які інші дії, спрямовані на заміну власника чи обтяження житлового будинку з надвірними будівлями літ «А-2» що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , на підставі спадкового договору, посвідченого 26.12.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В. за реєстровим № 657 до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

6. Заборонити Відповідачу та іншим особам відчужувати, передавати в заставу, дарувати або вчиняти будь-які інші дії, спрямовані на заміну власника чи обтяження земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0596 що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , на підставі спадкового договору, посвідченого 25.10.2011 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коробець В.В. за реєстровим 3834 до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Заява мотивована тим, що спірні спадкові договори, укладені на користь відповідача, підлягають визнанню недійсними, оскільки їх укладання не відповідало волі батька позивача та були укладені при неусвідомленні останнім значення своїх дій та неспроможності адекватно розцінювати характер таких дій. Відповідач набув у власність нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:003:0597, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок з надвірними будівлями літ «А-2», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку, кадастровий номер :00:003:0596, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Отже є обґрунтовані підстави вважати, що до завершення цього спору відповідач може відчужити, знищити чи приховати спірне майно, що у випадку задоволення позову унеможливить реальне поновлення та захист прав та інтересів позивача.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без виклику сторін.

Перевіривши подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з наступних підстав.

Позивач є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До заяви про забезпечення позову суду надано докази на підтвердження вимог, а саме:

- Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: житлового будинку літ. А-2, загальною площею 100,3 м2, житловою площею 73м2, за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3

- Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: земельної ділянки, кадастровий номер: :00:003:0597, площею 0,1 га: цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 ;

- Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: земельної ділянки, кадастровий номер: :00:003:0596, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 ;

- спадковий договір від 26.12.2020 укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 стосовно житлового будинку літ. А-2, з надвірними будівлями, загальною площею 100.30 м2, житловою площею 73, 00м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- спадковий договір від 26.12.2020 укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , стосовно земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:003:0597, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Непочатих В.В., реєстровий номер 661;

- спадковий договір від 25.10.2011 укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , стосовно земельної ділянки, кадастровий номер: :00:003:0596, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. реєстровий № 3834;

- постанову приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Назарової О.С. про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій від 20.07.2024 № 12/02-31;

- свідоцтво про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 серії НОМЕР_2 .

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення у разі задоволення позову.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і захистити інтереси позивача.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, доводи заяви про забезпечення позову та заперечення іншої сторони. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу».

Подібні правові висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20 та від 31 січня 2023 року у справі № 295/5244/22, від 30 серпня 2023 року у справі № 753/20537/18 (провадження № 61-15167св21).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

У постанові від 24 квітня 2024 року в справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що Цивільний процесуальний закон не забороняє вживати заходи забезпечення позову у справі, рішення у якій не підлягає примусовому виконанню, якщо забезпечення позову сприятиме ефективному захисту порушених прав позивача. І навпаки, якщо рішення у справі підлягатиме примусовому виконанню, вжиття заходів забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно, не завжди може бути необхідним та співмірним із пред`явленими вимогами позову і відповідати характеру порушеного права позивача.

Тому Велика Палата Верховного Суду констатувала, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами; 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем укладено спадкові договори, які позивач просить визнати недійсними. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача та відповідача. Позивач посилається на те, що його батько при укладенні спірних договорів не усвідомлював значення своїх дій через стан свого здоров`я.

Таким чином, між сторонами дійсно виник спір щодо житлового будинку з надвірними будівлями літ. «А-2», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ; щодо земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим наявний ризик незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в цій справі, а також обґрунтоване припущення щодо можливості відчуження майна на користь третіх осіб.

Підставами подання заяви про забезпечення позову у цій справі ОСОБА_1 зазначав необхідність забезпечення йому можливості ефективного захисту та поновлення права на спірне майно, яке він вважає порушеним.

Враховуючи зміст позовних вимог, предмет спору, суд дійшов висновку, що захід забезпечення позову у вигляді заборони відчуження житлового будинку з надвірними будівлями літ. «А-2», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є співмірним із заявленими позовними вимогами та відповідає вимогам ст. 150 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що заборона відчуження вказаного майна ніяким чином не обмежує відповідача в праві користування майном, обмеження стосується лише права відчуження даного майна на час розгляду спору судом.

Стосовно вимог заяви позивача про забезпечення позову шляхом арешту, суд зазначає, що в даному випадку такий вид забезпечення позову, як накладення заборони відчуження спірного житлового будинку та земельних ділянок є достатнім для забезпечення виконання можливого рішення суду у даній справі, а тому підстав для застосування інших вказаних у заяві засобів забезпечення позову не вбачає.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб здійснюється в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Такі висновки узгоджуються з постановою Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги обсяг заявленого позову, наявність спору між сторонами, враховуючи принцип співрозмірності заявлених позовних вимог та заходів забезпечення позову, суд вважає, що позивач навів достатні та необхідні обставини для задоволення клопотання та вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Зважаючи на характер спірних правовідносин, суд вважає, що найбільш виваженим і збалансованим, з урахуванням інтересів сторін і завдань цивільного судочинства, є обрання такого виду забезпечення позову як заборона відчуження спірного нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву адвоката Сидоренка Дмитра Вадимовича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Непочатих Вікторія Володимирівна, приватний нотаріус Дергачівського нотаріального округу Коробець Олена Миколаївна, про визнання спадкових договорів недійсними - задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову заборонити відчуження:

- житлового будинку з надвірними будівлями літ «А-2», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 ;

- земельної ділянки, кадастровий номер :00:003:0596, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої на праві власності за ОСОБА_3 ;

- земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:003:0597, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3

В іншій частині заяву про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 5 лютого 2025 року.

Суддя О. В. Пруднікова