Справа №333/9800/24
Провадження №2/333/1028/25
30 січня 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,
12.11.2024 року Запорізький обласний центр зайнятості в особі Запорізької філії Запорізкого обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна.
Позовна заява обґрунтована тим, що 25.05.2022 року ОСОБА_1 за допомогою Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Дія» звернулася до Запорізького міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, і 31.05.2022 року їй було надано статус безробітної та розпочато виплату допомоги по безробіттю.
Позивачем було здійснено інформаційний обмін з Державною прикордонною службою України та встановлено, що 12.06.2022 року ОСОБА_1 перетнула державний кордон України та безперервно перебувала за кордоном до 28.10.2022 року, тобто 139 календарних днів.
Усупереч вимогам законодавства, відповідачка не подала інформацію про виїзд за кордон, із заявою про припинення реєстрації її як безробітної також не зверталася, що призвело до незаконного отримання нею допомоги по безробіттю з 12.07.2022 року по 23.11.2022 року на загальну суму 7 941,28 грн.
З метою досудового врегулювання спору, позивачем 24.01.2023 року року відповідачці надіслано повідомлення про необхідність повернення зазначеної вище суми грошових коштів, яке останньою було проігноровано.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по цій справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію про те, чи перебуває ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку як внутрішньо переміщена особа.
13.12.2024 року на адресу суду надійшла відповідь від Міністерства соціальної політики України, відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 11.06.2022 року, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 .
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала.
Керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
За вимогами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судом встановлено, що 25.05.2022 року ОСОБА_1 за допомогою Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Дія» звернулася до Запорізького міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного.
Наказом від 31.05.2022 року №НТ220531 відповідачу було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю.
08.12.2022 року позивачем складено акт №191/04-09 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про зайнятість населення» з якого вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи у статусі безробітного та отримуючи допомогу по безробіттю з 25.05.2022 року по теперішній час, перебувала за кордоном з 12.06.2022 року по 28.10.2022 року, тобто понад 30 календарних днів. Тому на підставі пункту 5-2 розділу XI Закону України «Про зайнятість населення» відповідачка повинна повернути допомогу по безробіттю.
Наказом від 08.12.2022 року №НТ2221208 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю, у зв`язку з її перебуванням за кордоном понад 30 календарних днів.
Наказом від 19.10.2023 року №НТ2221208 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю з 28.11.2022 року, у зв`язку з тим, що на дату набуття чинності Закону №2622 строк виплати допомоги по безробіттю перевищував 90 календарних днів.
Відповідно до Довідки Запорізького обласного центу зайнятості №197/01-20 від 13.01.2023 року, ОСОБА_1 за період з 12.07.2022 року по 23.11.2022 року нарахована та виплачена допомога по безробіттю в сумі 7 941,28 грн. Нарахована допомога по безробіттю взята на облік як дебіторська заборгованість та підлягає поверненню.
24.01.2023 року року позивачем видано наказ №45-о про відшкодування матеріального забезпечення, згідно якого прийнято рішення щодо вжиття заходів по відшкодуванню коштів, виплачених ОСОБА_1 , як допомога по безробіттю.
25.01.2023 року на електронну пошту відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 , було надіслано претензію за вих.№177/06 від 24.01.2023 року щодо повернення незаконно отриманої нею допомоги по безробіттю за період з 12.07.2022 року по 23.11.2022 року у сумі 7 941,28 грн.
Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно із п. 5-2 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про зайнятість населення» під час дії воєнного стану реєстрація безробітного у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з підстав, визначених частиною першою статті 45 цього Закону, а також з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів.
Нормами п.3-3 Розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється з підстав, визначених статтею 31 цього Закону, а також з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів.
Відповідно до абз. 3 п. 28 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 року № 792 (чинний на момент виникнення правовідносин), зареєстрований безробітний у разі виїзду за кордон під час воєнного стану зобов`язаний повідомити про це центру зайнятості, а у разі перебування його за кордоном понад 30 календарних днів - подати до центру зайнятості відповідну заяву про припинення реєстрації як безробітного.
Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України така особа зобов`язана повідомити про це територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому особа зареєстрована як безробітна. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Суд вважає доведеним, що відповідач, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, порушив вимоги ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а саме не подав відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, у зв`язку з чим відповідачем було незаконно отримано допомогу по безробіттю.
Так, згідно з розрахунком суми допомоги по безробіттю, яка підлягає поверненню, зайво виплачені ОСОБА_1 кошти допомоги по безробіттю за період з 12.07.2022 року по 23.11.2022 року складають 7 941,28 грн.
Враховуючи, що відповідачем такі витрати позивачу в добровільному порядку не відшкодовані, суд вважає, що позов є обґрунтованим та з відповідача на користь Запорізького обласного центру зайнятості необхідно стягнути витрати, пов`язані з виплатою матеріального забезпечення на випадок безробіття, в розмірі 7 941,28 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. судом покладається на відповідача.
Керуючись Законом України «Про зайнятість населення»,Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 1212 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 268 ЦПК України, суд -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 04.02.2025 року.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя Р.С.Холод