Єдиний унікальний номер: 379/34/25
Провадження № 2/379/150/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

з участю секретаря судового засідання Корженко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Таращанської районної державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, просить суд скасувати арешт всього (невизначеного) нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження за № 48743 дата реєстрації 02.07.2004 09:26:28, архівний номер 5984441KIEV491, який було зареєстровано реєстратором: Таращанською державною нотаріальною конторою 05.09.2023 за листом б/н 17.05.1989, 18.09.2003, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтування позиції позивача

Позивач в обґрунтування позовної заяви зазначає, що він є власником житлового будинку та господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . При підготуванні документів для укладення договору відчуження вказаного житлового будинку, стало відомо, що на нього накладено заборону у виді арешту. Так, Таращанською державною нотаріальною конторою 05.09.2003 за листом Таращанського міжколгоспного комбікормового заводу від 17.05.1989 було накладено арешт на його майно, реєстраційний номер обтяження за № 48743 дата реєстрації 02.07.2004. Проте, 25.03.1993 від дійсно звільнився із міжколгоспного комбікормового заводу, 29.05.1993 роботодавець повідомив його про погашення позики, що підтверджується випискою з реєстру. Оскільки Таращанський міжколгоспний комбікормовий завод ліквідований, даний арешт не можливо зняти як Таращанською державною нотаріальною конторою так і ДВС. Оскільки, на даний час, арешт на майно не скасований, позивач позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися власним об`єктом нерухомості, змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Представник відповідача у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Процесуальній дії у справі

Ухвалою суду від 07.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 06.02.2025.

У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. У позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність та у відсутність його представника. В разі неявки у судове засідання представника відповідача, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений належно. Будь-яких клопотань до суду не подав.

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для проведення заочного розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 06.02.2025, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.

Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок загальною площею 104,5 кв. м, житловою 65,4 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

При підготовці документів для укладення договору відчуження житлового будинку, позивачу стало відомо, що на вказаний житловий будинок накладено заборону у виді арешту.

Згідно інформації з інформаційної системи ДП «НАІС», 02.07.2044 Таращанською державною нотаріальною конторою за № 48743 було зареєстровано обтяження заборона (архівний запис), на підставі листа б/н, міжкол.комбікомб.з-в. Додаткові дані: архівний номер 5984441KIEV491, архівна дата 05.09.2003 10:36:00, дата виникнення 17.05.1989, № реєстра 15, внутр. № Е0019Е262AF4452В5733, тип майна: будинок, житловий будинок (а.с.14).

Як убачається з копії алфавіту до реєстру заборони по Таращанській державній нотаріальній конторі з 1961 рік по 2008 рік: рік 1993, в графі прізвище, ім`я, по батькові особи, які видана позика ОСОБА_1 320 тис. Згідно копії реєстру Таращанської державної нотаріальної контори для реєстрації заборони відчуження жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу, індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони) накладених на будинки судовому та слідчими органами за 1978-1997 роки міститься запис «Таращанський міжколгоспний комбікомбовий з-в», в графі «Дата одержання повідомлення або постанови про арешт (заборону). Дата посвідчення договору застави» зазначено 17.05, дата накладання заборони 17.05, в графі «Прізвище, ім`я, по батькові особи, яка одержала позичку або яка заставила жилий будинок (частку будинку) квартиру, на які накладений арешт (заборона). Місцезнаходження будинку» зазначено ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , накладена заборона. Крім того, у графі 7 міститься відмітка про погашення позички.

Крім того, відповідно до архівної довідки № 273/05-08 від 11.10.2024, виданої КУТМР «Трудовий архів», Міжколгоспний комбікормовий завод м. Тараща ліквідовано.

Позивач з метою зняття арешту із нерухомого майна 11.10.2024 звернувся із відповідною заявою до Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі ЦМУ МЮ (м. Київ). Проте, листом від 05.11.2024 № 38018/244-43, йому було відмовлено у знятті арешту виконавцем, оскільки у відділі встановлено відсутність будь-яких даних про перебування на примусовому виконання виконавчих провадження на ім`я позивача, починаючи з 2005 року.

Таращанською державної нотаріальною конторою (лист. № 551/01-16 від 28.12.2024) також було відмовлено позивачу у скасуванні заборони житлового будинку, оскільки не було отримано заяви від належного заявника, рішення суду про зняття заборони на житловий будинок.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи, що наявне обтяження у виді заборони на житловий будинок було зареєстровано з метою забезпечення боргових вимог підприємства до позивача, у свою чергу у реєстрі Таращанської державної нотаріальної контори для реєстрації заборони відчуження жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу, індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони) накладених на будинки судовому та слідчими органами за 1978-1997 роки, у графі 7 міститься відмітка про погашення позички, що на примусовому виконанні не перебуває жодного відкритого виконавчого провадження щодо позивача, тому й відсутні підстави для наявності обтяження у виді заборони на належний йому житловий будинок.

Наявність протягом тривалого часу незнятої заборони на житловий будинок позивача при погашених боргових вимогах, є невиправданим втручанням у його право на мирне володіння майном.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для продовження обтяження на належний позивачу житловий будинок, а тому суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, в частині зняття обтяження майна, а саме заборону на нерухоме майно, накладену на житловий будинок, оскільки даний вид обтяження було накладено лише на житловий будинок.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 15, 317, 319, 321, 391 ЦК України, статтями 2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 82, 133, 141, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Таращанської районної державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна задовольнити частково.

Зняти обтяження майна, а саме - заборону на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстроване 02.07.2004 Таращанською державною нотаріальною конторою за № 48743, на підставі листа б/н, міжколгоспний комбікормовий завод. Додаткові дані: архівний номер 5984441KIEV491, архівна дата 05.09.2003 10:36:00, дата виникнення 17.05.1989, № реєстра 15, внутр. № Е0019Е262AF4452В5733, тип майна: будинок, житловий будинок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення,якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Таращанська державна нотаріальна контора, , місцезнаходження: вул. Шевченка, 23, м. Тараща, Білоцерківський район Київська область.

Повний текст рішення складено і підписано 06.02.2025.

Головуючий:В. І. Зінкін