ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року

м. Черкаси

Справа № 703/2013/24
Провадження № 22-ц/821/267/25
категорія: 304090200

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Новікова О.М.

суддів: Василенко Л.І., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк»

представник позивача: адвокат Омельченко Євген Володимирович

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - адвоката Омельченка Євгена Володимировича на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

30 квітня 2024 року АТ «Акцент-банк» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 35392 грн. 25 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 12 жовтня 2020 року з підстав невиконання умов договору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку». На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку» разом з Умовами та Правилами, які викладені на банківському сайті htth://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір.

Зауважує, що всі основні умови кредитування доведені відповідачу, про що свідчить її підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

Згідно п. 2.1.7.9 Умов та правил надання банківських послуг Банк на боргові зобов`язання за кредитом нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку.

Відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору, відповідач зобов`язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші передбачені договором платежі (п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг).

Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг Банк на боргові зобов`язання за кредитом і офердрафтом нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач стверджує, що свої зобов`язання за договором він виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. ОСОБА_1 , в порушення норм закону та умов договору свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з цим, станом на 05 квітня 2024 року вона має заборгованість за кредитним договором б/н від 12 жовтня 2020 року в розмірі 35392 грн. 25 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 30106 грн. 60 коп., заборгованість за відсотками 5285 грн. 65 коп., заборгованість за штрафами 0,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини та те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «А-Банк», позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 05 квітня 2024 року в розмірі 35392 грн. 25 коп., та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028 грн. в примусовому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2024 року позов акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 12 жовтня 2020 року у розмірі 16791 грн. 11 коп. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1436 грн. 57 коп., а всього 18227 (вісімнадцять тисяч двісті двадцять сім) грн. 68 (шістдесят вісім) коп.

У решті позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що, оскільки фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти в повному обсязі повернуті не були, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що лишилась недоплаченою відповідачем на користь позивача.

З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Виходячи із розміру отриманих та внесених, на погашення боргу, коштів, із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» підлягає стягненню 16791 грн. 11 коп. заборгованості по тілу кредиту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У грудні 2024 року представник АТ «Акцент-Банк» - адвокат Омельченко Є.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати судове рішення в частині відмовлених позовних вимог та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга представника АТ «Акцент-Банк» - адвоката Омельченка Є.В. мотивована тим, що посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17 в частині відмови у стягненні процентів жодним чином не обґрунтовано, оскільки в справі №342/180/17 розглядався випадок, коли Тарифи Банку не було підписано боржником. В даному ж випадку до матеріалів справи додано не тільки тарифи із сайту Банку, а паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка та інш. Паспорт продукту підписано боржником за допомогою електронного підпису. Стверджує, що вданому випадку потрібно використовувати не постанову Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17, а іншу судову практику, де присутній Паспорт споживчого кредиту, а саме постанову Верховного Суду від 02 грудня 2020 року по справі №284/157/20.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

23 грудня 2024 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника акціонерного товариства «Акцент-Банк» - адвоката Омельченка Євгена Володимировича на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Новіков О.М., судді Василенко Л.І., Фетісова Т.Л.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24 грудня 2024 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02 січня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику сторін в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань.

Так, 12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. Анкета-Заява містить лише персональні дані позичальника та її контактну інформацію. У Анкеті-Заяві зазначено, що відповідач погодилася з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 11).

З матеріалів справи вбачається, що даний спір виник між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 з підстав зняття останньою кредитних коштів із банківської карти, отриманої згідно анкети-заяви від 12 жовтня 2020 року.

АТ «Акцент-Банк», звертаючись із даним позовом, до суду надав розрахунок заборгованості за договором від 12 жовтня 2020 року станом на 05 квітня 2024 року (а.с. а.с.6-10); копію анкети-заяви від 12 жовтня 2020 року про приєднання ОСОБА_1 до Умов і правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 11); паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с.12); виписку по картці на ім`я ОСОБА_1 за період з 03 грудня 2020 року по 01 квітня 2024 року (а.с. 13-45); довідку за картами, згідно з якою на ім`я відповідача ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: № НОМЕР_2 , строком дії до липня 2027 року; № НОМЕР_3 , строком дії до липня 2027 року; № НОМЕР_4 , строком дії до жовтня 2027 року; № НОМЕР_5 , строком дії до березня 2028 року; № НОМЕР_6 , строком дії до листопада 2028 року; № НОМЕР_7 , строком дії до вересня 2028 року; № НОМЕР_8 , строком дії до грудня 2028 року; № НОМЕР_9 , строком дії до грудня 2031 року (а.с. 46). Крім того позивачем надано довідку за лімітами за період з 12 жовтня 2020 року по 05 квітня 2024 року, згідно якої починаючи з 12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 був встановлений кредитний ліміт в розмірі 0,00 грн, який в подальшому був збільшений банком до 30200 грн.(а.с. 47); Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» (а.с. 49-55); Витяг з Тарифів користування кредитними картками «Універсальна» та «Універсальна GOLD» (а.с.56).

Водночас, суд наголошує, що підписана ОСОБА_1 анкета-заява від 12 жовтня 2020 року, на яку посилається АТ «А-Банк» в позовній заяві, не містить будь-яких даних про суму кредиту, кредитний ліміт, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача та підпис останньої.

При цьому, копії додатків, а саме витяг з Тарифів користування кредитними картками «Універсальна» та «Універсальна GOLD» та витяг з Умов про надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», що долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, підписів відповідача не містять, що свідчить про недоведеність факту ознайомлення відповідача саме з цими Тарифами і Умовами та правилами надання банківських послуг.

Так, матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів підписання відповідачем паспорту споживчого кредитування.

Довідка за картами (а.с. 46) і довідка за лімітами (а.с. 47) також не містять об`єктивних і достатніх даних щодо всіх істотних умов укладеного сторонами договору.

З наданої Банком виписки по рахунку відповідача вбачається, що ОСОБА_1 дійсно активно користувалася кредитними коштами, а саме: знімала кошти з рахунку, розраховувалася карткою за товари та послуги, здійснювала переказ коштів та частково погашала заборгованість, проте сплачені нею кошти спрямовувалися на погашення не тільки тіла кредиту, а й процентів за користування ним, що не було узгоджено сторонами договору.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника акціонерного товариства «Акцент-Банк» - адвоката Омельченка Євгена Володимировича не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Зважаючи на те, що представника позивача в апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що підписана ОСОБА_1 анкета-заява від 12 жовтня 2020 року, на яку посилається АТ «А-Банк» в позовній заяві, не містить будь-яких даних про суму кредиту, кредитний ліміт, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача та підпис останньої. При цьому, копії додатків, а саме витяг з Тарифів користування кредитними картками «Універсальна» та «Універсальна GOLD» та витяг з Умов про надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», що долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, підписів відповідача не містять, що свідчить про недоведеність факту ознайомлення відповідача саме з цими Тарифами і Умовами та правилами надання банківських послуг. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ця редакція Витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг», а також Тарифи узгоджені з відповідачем при підписанні анкети-заяви від 12 жовтня 2020 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також розмір і порядок їх нарахування.

Також, суд першої інстанції вірно вказав, що у позовній заяві представник позивача вказує про те, що відсотки погоджені сторонами договору з огляду на зміст Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку, які викладені на банківському сайті, однак згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку, безспірним є той факт, що ОСОБА_1 погодилася на Умови та Правила надання банківських послуг і тарифи, правила користування, основні умови обслуговування і кредитування, розміщені в рекламному буклеті. Водночас, матеріали позовної заяви не містять рекламного буклету, в якому були б розміщені Умови та Правила надання банківських послуг і тарифи, правила користування, основні умови обслуговування і кредитування, з якими ОСОБА_1 ознайомилася та погодилася саме 12 жовтня 2020 року шляхом їх підписання. Водночас, паспорт споживчого кредиту, не можна вважати складовою частиною кредитного договору між сторонами, оскільки наведена в ньому інформація є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позовні вимоги в частині нарахованих і уже стягнутих відсотків за договором від 12 жовтня 2020 року є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять вказаного рекламного буклету станом на 12 жовтня 2020 року із підписом ОСОБА_1 , а тому позивачем не доведено погодження між сторонами Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, які викладені на банківському сайті, та відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 банк дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

З урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам позовної заяви, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи позивача, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення міськрайонним судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - адвоката Омельченка Євгена Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 06 лютого 2025 року.

Головуючий: О.М. Новіков

Судді: Т.Л. Фетісова

Л.І. Василенко