Справа № 306/167/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 січня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Новікова Інна Станіславівна на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2024 року, ухвалене суддею Вінер Е.А. в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

встановив:

У січні 2024 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Свалявської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла склала заповіт, за яким все своє майно де б воно не було та з чого б не складалося заповідала ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне майно. Вона є єдиним спадкоємцем до майна померлої, заяву про відмову від спадщини не подавала.

Пропустила строк для подання заяви до нотаріальної контори з поважних причин, оскільки проживає в с.Голубівці Сумської області понад 1 000 км від місця, де проживала її померла матір та у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України було введено воєнний стан, який триває дотепер.

На території Садівської територіальної громади Сумського району Сумської області тривали бойові дії, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер свекор позивача та після його смерті догляду потребувала, у зв`язку з станом здоров`я, свекруха позивача.

Окрім того, постановою КМУ від 28.02.2022 року №164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану", з урахуванням змін, які вносились до неї постановами КМУ правове врегулювання питання про особливості перебігу строку для прийняття спадщини під час воєнного стану неодноразово змінювалися. Позивач просить зазначені обставини кваліфікувати як поважні причини пропуску для прийняття спадщини. У зв`язку з вищевикладеним просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.02.2024 адвокат Новікова І.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернулася до Свалявського районного суду Закарпатської області із заявою про заміну неналежного відповідача.

Оскільки, заявники є онуками померлої ОСОБА_5 , які проживали разом із померлою на момент її смерті та є спадкоємцями за правом представлення, то вважають, що Свалявську міську раду слід замінити як неналежного відповідача.

Ухвалою 23.02.2024 суд замінив Свалявську міську раду як неналежного відповідача на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Рішенням Свалявського районного суду від 06 травня 2024 року позовні вимоги задоволено повністю.

Визначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня набуття рішенням законної сили.

Суд визнав зазначені позивачкою підстави пропуску строку для прийняття спадщини поважними, оскільки через незалежні від неї причини вона не мала змоги своєчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Новікова І.С., подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення, яке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В своїх доводах апелянт посилається на те, що ОСОБА_4 протягом зазначеного законом строку могла звернутися до будь-якого нотаріуса, в тому числі і за місцем свого проживання, однак не зробила цього.

Щодо посилання позивача на необхідність доглядати за своєю свекрухою ОСОБА_6 , то доказів, які підтверджують таку необхідність, а саме нездатність такої особи до самообслуговування, тяжкої хвороби, тощо суду не було надано.

Оскільки у позивача не було об`єктивних, непереборних труднощів для здійснення свого права на спадкування, то строк на прийняття спадщини пропущений без поважних причин.

У дане судове засідання з`явилась адвокат Новікова І.С., яка діє в інтересах відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , повідомила суду, що відповідачі знають про судове засідання та не заперечують про розгляд справи у їх відсутності.

Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, однак була повідомлена шляхом надіслання смс повідомлення на її номер у додатку «Viber», що підтверджується довідкою від 18.06.2024(а.с.95).

Представник позивача адвокат Маківський О.В. також був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи шляхом надіслання йому смс повідомлення у додаток «Viber» та на його особисту електронну адресу, про що свідчать наявні у матеріалах справи довідки від 18.06.2024(а.с.93 та 96).

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.03.2022 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.01.1972 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 де матір`ю зазначена ОСОБА_5 (а.с.9). ОСОБА_8 після одруження змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с.10).

Заявою від 15.01.2024 ОСОБА_6 підтвердила, що ОСОБА_4 постійно опікується станом її здоров`я, здійснює догляд, надає медичну та домедичну допомогу в небхідних випадках. Вона щоденно приїздить в село для надання допомоги з будь-яких питань (а.с.11).

ОСОБА_5 20 лютого 2018 року склала заповіт, за яким все своє майно де б воно не було та з чого б не складалося і взагалі все те, що їй буде належати і на що має за законом право заповіла ОСОБА_4 . Заповіт посвідчено секретарем Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області Шипович В.П. та зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під №15 (а.с.15).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом,

а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та інших.

У своєму рішенні суд першої інстанції зазначив, що через ситуацію, яка склалася у позивача, вона не мала змоги своєчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

ОСОБА_4 постійно проживає в АДРЕСА_1 (а.с.7).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в с. Росош, Свалявського району, Закарпатської області, яке вона згідно заповіту від 20.02.2018 все своє майно де б воно не було та з чого б не складалося і взагалі все те, що їй буде належати і на що має за законом право, заповіла ОСОБА_4 .

У зв`язку з військовим вторгненням російської федерації на територію України Указом Президента України №64/2002 від 24.02.2022 введено режим воєнного стану.

Відповідно до переліку територій, на яких ведуться(велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, Садівська сільська територіальна громада (до якої належить с. Голубівка) перебувала в окупації з 24.02.2022 по 06.03.2022. Такий період слід вважати часом об`єктивної неможливості реалізації її прав для подачі заяви про прийняття спадщини.

Наказом Міністерства юстиції України №1760/5 від 03.05.2022 затверджено Перелік нотаріусів, якими в умовах воєнного стану вчиняються нотаріальні дії щодо цінного майна, серед яких нотаріус Сумського районного нотаріального округу, до якого відноситься місце проживання ОСОБА_4 .

Після 06.03.2022 у шестимісячний строк позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернулася.

Проте, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене, що призвело до ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права та безпідставно надав позивачу додатковий строк для прийняття спадщини.

У Постанові від 26.06.2024 №686/5757/23 ВП ВС виснувала, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.

Крім цього, серед інших поважних причин пропуску строку заявниця зазначає хворобу її свекрухи, яка після смерті свого чоловіка потребує постійного догляду.

Однак, позивач не надала суду медичні висновки чи пенсійне посвідчення щодо призначення групи інвалідності, тощо, які б свідчили про те, що ОСОБА_6 не здатна до самообслуговування у зв`язку з тяжкою хворобою.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 не довела наявність об`єктивних та непереборних труднощів для здійснення свого права на прийняття спадщини, не скористалася своїм правом через пасивну поведінку, оскільки спадщина відкрилася ще 27.02.2022, а із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини вона звернулася тільки 24.01.2024, тобто після 23 місяців з моменту відкриття спадщини, тобто понад розумні строки.

Отже, рішення суду першої інстанції слід скасувати як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Зважуючи на викладене та керуючись нормами статей 12, 81, 374, 376, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Новікова Інна Станіславівна, задовольнити.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 травня 2024 року, скасувати та ухвалити в даній справі нове судове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , судові витрати у розмірі 1 816,80 гривень, судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 січня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: