УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року

місто Чернігів

Справа №751/10135/24

Провадження№2/751/370/25

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Ченцової С. М.

секретар судового засідання Барбаш М.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 . У позовній заяві просила викликати у судове засідання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У судові засідання призначені на 17.12.2024 року та 29.01.2025 року позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду чи розгляду справи без її участі не зверталась.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрвоаним місцем проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позову заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Правове значення у даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки у судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13, який суд враховує під час розгляду цієї справи з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивач, яка повторно не з`явилася в судове засідання, повідомлялася у встановленому законом поряду про дату, час і місце його проведення. Водночас, в матеріалах справи відсутня її заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи те, що позивач згідно із ч. 3 ст. 13 ЦПК України розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, оскільки належним чином повідомлений позивач без поважних причин повторно не з`явився у судове засідання, що може свідчити про втрату інтересу позивача до зазначеної цивільної справи, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити позивачу, що залишення його заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з аналогічною заявою.

Враховуючи викладеневище, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням, слід залишити без розгляду, у зв`язку із повторною неявкою позивача ОСОБА_1 у судове засідання без поважних причин.

Керуючись статтями 223, 257, 260, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом п`ятнадцяти днів з дня її повного складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя С. М. Ченцова