Справа № 307/5174/24
Провадження № 2/307/1276/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Ком`яті Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги представник мотивує тим, що 08 серпня 2023 року між ТзОВ "Качай гроші", правонаступником якого є «Факторинг Партнерс», та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №00-9074101, згідно якого позичальник отримав кредит в розмірі 5200 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом, строком на 120 календарних днів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань за вищевказаним договором кредитної лінії щодо вчасного повернення суми кредиту та плати за його користування (відсотків), що призвело до виникнення заборгованості. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позичальником становить 15990 гривень 00 копійок, з яких 5200 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 10530 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками за користування кредиту, 260 заборгованість за комісією.

Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 15990 гривень 00 копійок заборгованості за договором кредитної лінії від 08 серпня 2023 року за №00-9074101, судовий збір в сумі 2422 гривні 40 копійок, витрати на правову допомогу в сумі 9000 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, так як надіслав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні щодо стягнення з нього на користь позивача 15990 гривень 00 копійок заборгованості за договором кредитної лінії від 08 серпня 2023 року за №00-9074101 не заперечив, оскільки дійсно отримував кредит за вказаним договором. В задоволенні вимог щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу в сумі 9000 гривень просить відмовити, так як вони є необгрунтованими.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 08 серпня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №00-9074101, відповідно до ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 5200 гривень, з процентною ставкою 5382,11 відсотків річних, строком на 120 днів від дати отримання коштів.

Факт отримання кредитних коштів від ТОВ «Качай гроші» підтвердив також відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні.

10 квітня 2024 року між ТОВ «Качай Гроші» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу №1-10042024, відповідно до умов якого до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №1-10042024 від 10 квітня 2024 року, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9074101 від 08.08.2023 року в сумі 15990 гривень, з яких: 5200 гривень - заборгованість за основним боргом, 10530 гривень - заборгованість за відсотками, 260 заборгованість за комісією.

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Качай гроші» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9074101 від 08.08.2023 року станом на 10 квітня 2024 року становить 15990 гривень, з яких: 5200 гривень - заборгованість за основним боргом, 10530 гривень - заборгованість за відсотками, 260 заборгованість за комісією.

Згідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно до ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ст. 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно до п.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що в порушення умов договору кредитної лінії №00-9074101 від 08.08.2023 року відповідач ОСОБА_1 ухиляється від взятих на себе зобов`язань, не погашає кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів і його заборгованість перед позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» становить 15990 гривень, з яких: 5200 гривень - заборгованість за основним боргом, 10530 гривень - заборгованість за відсотками, 260 заборгованість за комісією.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в межах заявлених позовних вимог позов слід задовольнити і стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» 15990 гривень заборгованості за договором кредитної лінії №00-9074101 від 08.08.2023 року.

Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На виконання вимог ч.3 ст.137 ЦПК України позивачем до позову додано: Договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року, укладений між АО «Лігал Ассістанс» та ТзОВ «Факторинг Партнерс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку про надання юридичної допомоги №88 від 11.10.2024 року до договору №02-07/2024 від 02.07.2024 року, згідно з якою ціна з надання усної консультації з вивчення документів становить 3000 гривень (2 години вартістю по 1500 гривень), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 6000 гривень (2 годин по 3000 гривень), витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 08.11.2024 року, згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 9000 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 гривень є не співмірною із складністю справи та виконаними роботами.

Зокрема, суд звертає увагу на те, що представником позивача завищені години, які об`єктивно необхідні для вчинення певного виду правової допомоги як надання усної консультації, так і складання позовної заяви про стягнення боргу.

З матеріалів справи вбачається, що АО «Лігал Ассістанс» надає правову допомогу ТОВ «Факторинг Партнерс» з 02.07.2024 року, заявка щодо позову до ОСОБА_1 значиться за №88. За договором факторингу №1-10042024 від 10 квітня 2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права вимоги до боржника.

Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У справі №922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписамист.30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставіст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розміробґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі №211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Відтак, суд вважає, що обґрунтованими та співмірними в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3000 гривень понесених витрат за надання правової допомоги.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. ст.ст.5, 12, 81, 209, 223, 263, 265 ЦПК України, 514, 516-517, 526, 530, 611, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» 15990 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень 00 копійок заборгованості за кредитним договором №00-9074101 від 08 серпня 2023 року, 2422 гривні 40 копійок сплаченого судового збору та 3000 (три тисячі) гривень витрат за надання правової допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс, 521, код ЄДРПОУ - 42640371.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , України.

Повний текст рішення суду складено 27 січня 2025 року.

Головуючий В.І. Бобрушко