Справа № 342/1270/24
Провадження № 2/342/101/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Лукасевич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Бундзяк Уляна Максимівна, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивачки (по татовій лінії споріднення) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При житті, 06.10.2008 ОСОБА_3 зробив письмове розпорядження на випадок своєї смерті, яким все своє майно заповів ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі й житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами в АДРЕСА_1 . Розглянувши подані ОСОБА_1 документи, 19 липня 2024 року нотаріусом прийняла рішення про відмову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок, про що видано постанову за № 1280/02-31. Причиною прийняття такого рішення стало відсутність реєстрації права власності на майно померлого. Також, нотаріусом роз`яснено, що суспільна група спадкового будинковолодіння - колгоспний двір, що унеможливлює визначити частку померлого.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд визнати за ними право власності по 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що у провадженні Городенківського районного суду знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 (його дочки) про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. До спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Суспільна група спадкового будинковолодіння колгоспний двір. Документами, поданими позивачкою за первісним позовом, доводиться, що станом на 15.04.1991 (на час припинення існування колгоспного двору) в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: голова двору ОСОБА_3 , 1931 р.н., дружина ОСОБА_4 , 1926 р.н., син ОСОБА_2 , 1968 р.н. Тобто, всі члени колгоспного двору в нашій сім`ї належать рівні частки по 1/3 будинковолодіння за вищевказаною адресою. На день смерті мами ОСОБА_4 позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 проживав разом з батьками і фактично вступив в управління її майном разом із батьком, як спадкоємець першої черги за законом. А тому, вважає, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 (1/3+1/6) частини вищевказаного господарства, а позивач за зустрічним позовом претендує на 1/2 частку, як член колгоспного двору. (а.с.41-43)

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області в складі головуючого судді Гайдич Р.М. від 25.10.2024 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку житлового будинку прийняти до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_5 , до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно. Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку житлового будинку об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_5 , до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, присвоївши об`єднаній справі № 342/1270/24 (провадження 2/342/666/2024). (а.с.50-51)

В судове засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_5 , через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи без позивача і представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також, 10.01.2025 від представника позивача ОСОБА_5 поступила заява, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить судовий розгляд даної справи завершувати без неї. (а.с.85, 93)

Відповідач - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просить розгляд даної справи (підготовче й судове) засідання проводити без нього. Одночасно зазначає, що в прохальній частині зустрічного позову допущено технічну помилку при написанні номера спадкового будинковолодіння. А тому просить суд вимоги зустрічної позовної заяви читати в наступній редакції: визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.68)

Також, ОСОБА_2 в поданій до суду заяві від 10.01.2025 просив розгляд даної справи завершувати без нього, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.93)

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватись на припущеннях.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 17.05.2000 Копачинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . (а.с.8)

Тато позивачки (відповідач-позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що доводиться копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 17.01.1969 Кунисівським сільським ЗАГС Городенківського району Івано-Франківської області. (а.с.9)

З вищенаведеного вбачається, що позивач ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по татовій лінії.

За заповітом від 06.10.2008 посвідченого секретарем Копачинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 (позивачці). Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 283. (а.с.12)

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 83 роки в с. Варварівка Кремінського району Луганської області, актовий запис № 9, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 11.07.2023 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. (а.с.10)

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 87 років в с. Варварівка Кремінського району Луганської області, актовий запис № 7, що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 11.07.2023 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. (а.с.11).

На час смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був чинним Цивільний кодекс 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із копії довідки № 181 виданої 14.07.2023 Копачинецьким старостинським округом №5 Чернелицької селищної ради вбачається, що на час смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: чоловік ОСОБА_3 , 1931 р.н., син ОСОБА_2 , 1968 р.н., невістка ОСОБА_6 , 1978 р.н., онука ОСОБА_1 , 2000 р.н., донька невістки ОСОБА_7 , 1992 р.н. (а.с.59)

З довідки № 169 виданої 25.07.2024 Копачинецьким старостинським округом №5 Чернелицької селищної ради слідує, що ОСОБА_3 , 1931 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: син ОСОБА_2 , 1968 р.н., невістка ОСОБА_6 , 1978 р.н., онука ОСОБА_1 , 2000 р.н. (а.с.26)

З копії спадкової справи № 179/2023, яка надана суду Городенківською ДНК, вбачається, 19.07.2023 до Городенківської ДНК із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті мами ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_2 (відповідач). Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73250264 від 19.07.2023 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , номер у Спадковому реєстрі 70957403, номер у нотаріуса 179/2023. (а.с.54-60)

З копії спадкової справи № 29/2020, яка надана суду Городенківською ДНК, вбачається, що 28.01.2020 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті діда ОСОБА_3 звернулася ОСОБА_1 (позивачка). Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59178852 від 28.01.2020 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , номер у Спадковому реєстрі 65415952, номеру у нотаріуса 29/2020. (а.с.61-67)

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , як спадкоємець, яка прийняла спадщину після смерті діда ОСОБА_3 , у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Проте, державний нотаріус Городенківської ДНК Капріян С.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , встановила, що спадкоємець не надала оригінал документа, який посвідчував би право власності спадкодавця на належний йому житловий будинок, оскільки згідно даних органів БТІ право власності не було зареєстровано. 19 липня 2024 року державним нотаріусом Городенківської ДНК прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1280/02-31, згідно якої відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 , на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.13)

Із виписки з інвентаризаційних матеріалів № 11263 виданої 27.06.2024 ОКП «Коломийське МБТІ» вбачається. що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 - не зареєстровано. (а.с.14)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 398561553 формованої 09.10.2024 відомості щодо права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 відсутні. (а.с.28)

З довідки № 172 виданої 25.07.2024 Копачинецьким старостинським округом №5 виконавчого комітету Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області вбачається, що в АДРЕСА_1 та номер житлового будинку АДРЕСА_1 не мінялася. (а.с.23)

Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред. 2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» встановлено, що житловий будинок споруджений в 1960 році, господарські будівлі та споруди споруджені в 1989 році. Згідно звіту житлового будинку з надвірними спорудами складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 103 від 22.07.2024 ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 станом на 03.07.2024 становить 219 250 грн. (а.с.15-18, 96-97)

Розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 становить 0,25 га, що вбачається із довідки № 170 виданої 25.07.2024 Копачинецьким старостинським округом №5 виконавчого комітету Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. (а.с.21)

Із довідки № 173 виданої Копачинецьким старостинським округом №5 Чернелицької селищної ради слідує, що господарство, яке знаходиться по вул. Івана Франка,13 в с. Копачинці Коломийського району Івано-Франківської області належить до типу - колгоспний двір. (а.с.24)

З копії виписки із по господарської книги № 3 за 1986-1990 рр. особовий рахунок № НОМЕР_5 Копачинецької сільської ради, яка видана Копачинецьким старостинським округом №5 Чернелицької селищної ради 22.11.2024 за № 278, вбачається, що в колгоспному дворі за адресою АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: голова господарства ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , вибув 13.09.1987, син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.78)

З копії виписки із по господарської книги № 3 за 1991-1995 рр. особовий рахунок № НОМЕР_6 Копачинецької сільської ради, яка видана Копачинецьким старостинським округом №5 Чернелицької селищної ради 22.11.2024 за № 279, вбачається, що в колгоспному дворі за адресою АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: голова господарства ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , прибула в квітні 1995 року, онука ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , прибула в квітні 1995 року. (а.с.79)

З виписки із по господарської книги № 3 за 2001-2005 рр. особовий рахунок № НОМЕР_7 Копачинецької сільської ради, яка видана Копачинецьким старостинським округом №5 Чернелицької селищної ради 22.11.2024 за № 280, вбачається, що в колгоспному дворі за адресою АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: голова господарства ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , невістка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , онука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , онука ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с.103)

З виписки із по господарської книги № 3 за 2006-2010 рр. особовий рахунок № НОМЕР_8 Копачинецької сільської ради, яка видана Копачинецьким старостинським округом №5 Чернелицької селищної ради 22.11.2024 за № 281, вбачається, що в колгоспному дворі за адресою АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: голова господарства ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , невістка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , онука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ,вибула 23.07.2007, онука ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_12 , вибула в жовтні 2009 року. (а.с.81,102)

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Станом на 15.04. 1991 в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_3 , 1931 р.н., дружина ОСОБА_4 , 1926 р.н., син ОСОБА_2 , 1968 р.н., що підтверджується довідкою № 171 виданою 25.07.2024 Копачинецьким старостинським округом №5 виконавчого комітету Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. (а.с.101)

З вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 проживаючи на час ліквідації колгоспних дворів у вищевказаному житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, який відносився до колгоспного типу, набули право спільної сумісної власності на дане будинковолодіння, та їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/3. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися.

Як вбачається із копії спадкової справи № 179/2023 до Городенківської ДНК із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 звернувся син, відповідач позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 . Однак, із даної спадкової справи та довідки №168 від 25.07.2024 вбачається, що на час смерті ОСОБА_4 разом з нею жив чоловік ОСОБА_3 , який теж є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини та проживаючи разом із дружиною на час її смерті вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті. В матеріалах справи відсутня інформація про наявність заяви ОСОБА_3 щодо відмови від прийняття спадщини після смерті дружини. Також, і сам відповідач позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в поданій зустрічній позовній заяві зазначив, що на день смерті мами ОСОБА_4 він проживав разом з батьками і фактично вступив в управління її майном разом із батьком, як спадкоємці першої черги за законом.

ОСОБА_2 звертався до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 . Однак, державний нотаріус Городенківської ДНК розглянувши подану заяву, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.01.2025 за № 36/02-31 відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що спадкоємець не надав документ, який посвідчував би право власності спадкодавця на належний їй житловий будинок, оскільки згідно даних органі БТІ право власності не було зареєстроване. (а.с.94)

Таким, чином належну частку ОСОБА_4 , як члену колишнього колгоспного двору, у житловому будинку по АДРЕСА_1 - 1/3 прийняли ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом) та ОСОБА_3 , тобто кожен по 1/6 (1/3:2).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог за первісним позовом та за зустрічним позовом, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_3 слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , зокрема: 1/3 частка, яка належала померлому, як члену колишнього колгоспного двору та 1/6 частка, яка належала померлому як спадкоємцю першої черги за законом після смерті дружини ОСОБА_4 , яку він фактично прийняв, але юридично не оформив. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що позивач приймає спадщину за заповітом на належне померлому ОСОБА_3 майно, якому належить 1/2 (1/3+1/6) частки в спадковому житловому будинку, який відносився до колгоспного двору.

Позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають до задоволення, оскільки позивач за зустрічним позовом є членом колгоспного двору, якому належить 1/3 частка та 1/6 частка в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 та у відповідності до норм ЦК України для оформлення права власності на належне йому майно, необхідно визнати право власності на визначений розмір частки у приватній спільній сумісній власності, а саме у вищевказаному житловому будинку, який відносився до колгоспного двору.

При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .

На підставі ст.ст.316, 317, 328, 355, 368, 370, 372, 1216, 1221, 1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання сторін по справі:

ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .

ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Суддя: Гайдич Р. М.