Справа № 522/931/25
Провадження № 2-з/522/91/25
УХВАЛА

31 січня 2025 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Дідуренко Світлани Валеріївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту щодо користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Дідуренко Світланою Валеріївною до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту щодо користування житлом, в якій просить: встановити сервітут на користування ОСОБА_1 житлом за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Також на адресу суду надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Дідуренко С.В. про забезпечення позову, в якій просить на забезпечення позову про встановлення сервітуту щодо користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, заборонити власниці нерухомого майна ОСОБА_2 та будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії щодо позбавлення колишньої власниці 5/6 часток ОСОБА_1 можливості проживати у переобладнаних приміщеннях, в яких вона мешкає на даний час, а також позбавляти її можливості експлуатації ліній електропередачі, газового трубопроводу і водопостачання.

Заява обґрунтована тим, що після звернення до суду з вказаним позовом, відповідачка позбавила позивачку доступу до газо-, електро- та водопостачання. Позивачка проживає у колишньому підсобному приміщенні та гаражі, а також при повній необізнаності була знята з зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Тож, позивачку взимку залишили без необхідних для проживання умов з погрозами виселення навіть не з квартири, а з підсобних приміщень, куди вона була відселена після укладання оспорюваного у межах справи № 522/23016/24 правочину. У даному конкретному випадку невжиття заходів забезпечення позову може не тільки ускладнити виконання рішення суду, а прямо загрожує життю і здоров`ю позивачки під час зимових погодних умов.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття, ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

За таких обставин обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Так, предметом спору у цій справі є встановлення сервітуту щодо користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим у заяві про забезпечення позову представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Дідуренко С.В. просить заборонити власниці нерухомого майна ОСОБА_2 та будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії щодо позбавлення колишньої власниці 5/6 часток ОСОБА_1 можливості проживати у переобладнаних приміщеннях (колишньому підсобному приміщенні та гаражі), в яких вона мешкає на даний час, а також позбавляти її можливості експлуатації ліній електропередачі, газового трубопроводу і водопостачання.

При цьому у заяві не зазначено яким чином забезпечення позову у зазначений представником позивачки спосіб може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду з огляду на предмет позову.

Ненадання належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а лише посилання на це в заяві, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 755/9322/20.

З огляду на викладене, заява представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Дідуренко С.В. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.149-154,157, 258, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Дідуренко Світлани Валеріївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту щодо користування житлом, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юлія КОВТУН