Номер провадження: 22-ц/813/2578/25
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Сєвєрової Є.С.,

з участю секретаря Волкової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Мусієнка Андрія Юрійовича, представника ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Домусчі Л.В., повний текст ухвали складений 09 жовтня 2024 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: АТ «Кредо Банк» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання права власності та стягнення компенсації в порядку поділу майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «Бізнес Інвест Буд», про визнання майна особистою власністю, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_4 , представник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2023 року заява ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 задоволена частково.

Вжиті заходи забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом накладання арешту на:

1. квартиру АДРЕСА_1 . Загальна площа (кв.м): 137.3, житлова площа (кв.м): 92.7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

2. квартиру АДРЕСА_2 . Загальна площа (кв.м): 45, житлова площа (кв.м): 14.9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

3. квартиру АДРЕСА_3 . Загальна площа (кв.м): 47.5, житлова площа (кв.м): 22.5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

4. квартиру АДРЕСА_4 . Загальна площа (кв.м): 97.1, житлова площа (кв.м): 56.5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227;

5. квартиру АДРЕСА_5 . Загальна площа (кв.м): 67.8, житлова площа (кв.м): 40, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227;

6. нежитлове приміщення №К8, загальною площею: 3.6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

7. нежитлове приміщення №К59, загальною площею: 6.7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

8. машиномісце №44, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

9. машиномісце №98, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

10. машиномісце №99, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . Загальна площа (кв.м): 13.8, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

11. земельну ділянку площею 0.0544 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, Кадастровий номер: :01:004:0149;

12. автомобіль марки, моделі FORD TRANSIT, 1995 куб.см., 2018 р.в., номер кузова НОМЕР_1 ;

13. автомобіль марки, моделі MERCEDES-BENZ GLS 350, 2925 куб.см., 2020 р.в., номер кузова НОМЕР_2 ;

14. автомобіль марки, моделі VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 1896 куб.см., 2008 р.в., номер кузова НОМЕР_3 .

11 вересня 2023 року ОСОБА_4 , представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна.

02 жовтня 2023 року ОСОБА_2 подала до суду уточнену позовну заяву провизнання недійсними договорів купівлі-продажу, поділ майна подружжя.

25 березня 2024 року адвокат Левіт В.С., представник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2024 року заява адвоката Левіт В.С., представника ОСОБА_2 задоволена частково.

Заборонено ОСОБА_1 , а також іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду справи та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на: земельній ділянці кадастровий номер: :01:004:0703, площею 0.0544 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_9 та земельній ділянці кадастровий номер: :01:004:0149, площею 0.0544 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10).

Заборонено державній інспекції архітектури та містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, на час розгляду справи та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості та введення їх в експлуатацію на: земельній ділянці кадастровий номер: :01:004:0703, площею 0.0544 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_9 та земельній ділянці кадастровий номер: :01:004:0149, площею 0.0544 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10).

29 травня 2024 року адвокат Левіт В.С., представник ОСОБА_2 подав до суду заяву про зміну предмету позову.

30 вересня 2024 року адвокат Мусієнко А.Ю., представник ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, в якому просив скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2023 року в частині належного ОСОБА_1 майна, а також вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2024 року, посилаючись на те, що позивачкою був змінений предмет позову, а тому відпала потреба в дії заходів забезпечення позову.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року у задоволені клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Мусієнко А.Ю. про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, адвокат Мусієнко А.Ю., представник ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким клопотання про скасування заходів забезпечення позову задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у скасуванні заходів забезпечення позову, оскільки не звернув уваги на те, що після постановлення ухвал про забезпечення позову до пред`явлення позову та про забезпечення позову змінились обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

В судове засідання, призначене на 28 січня 2025 року учасники справи не з`явилися, були сповіщені належним чином (а.с. 154, зв.б., 155-159).

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволені клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Мусієнко А.Ю. про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що скасування заходів забезпечення може привести до реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення первісного позову.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149-159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 третя особа: АТ «Кредо Банк» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання права власності та стягнення компенсації в порядку поділу майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ТОВ «Бізнес Інвест Буд» про визнання майна особистою власністю.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.09.2023 року забезпечено позов шляхом накладання арешту на:

1. квартиру АДРЕСА_1 . Загальна площа (кв.м): 137.3, житлова площа (кв.м): 92.7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

2. квартиру АДРЕСА_2 . Загальна площа (кв.м): 45, житлова площа (кв.м): 14.9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

3. квартиру АДРЕСА_3 . Загальна площа (кв.м): 47.5, житлова площа (кв.м): 22.5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

4. квартиру АДРЕСА_4 . Загальна площа (кв.м): 97.1, житлова площа (кв.м): 56.5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227;

5. квартиру АДРЕСА_5 . Загальна площа (кв.м): 67.8, житлова площа (кв.м): 40, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227;

6. нежитлове приміщення № К8, загальною площею: 3.6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

7. нежитлове приміщення № К59, загальною площею: 6.7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

8. машиномісце № 44, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

9. машиномісце № 98, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . Загальна площа (кв.м): 13.8, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

10. машиномісце № 99, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 . Загальна площа (кв.м): 13.8, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

11. земельну ділянку площею 0.0544 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, Кадастровий номер: :01:004:0149;

12. автомобіль марки, моделі FORD TRANSIT, 1995 куб.см., 2018 р.в., номер кузова НОМЕР_1 ;

13. автомобіль марки, моделі MERCEDES-BENZ GLS 350, 2925 куб.см., 2020 р.в., номер кузова НОМЕР_2 ;

14. автомобіль марки, моделі VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 1896 куб.см., 2008 р.в., номер кузова НОМЕР_3 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.03.2024 року забезпечено позов шляхом заборони ОСОБА_1 , а також іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду справи та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на: земельній ділянці кадастровий номер: :01:004:0703, площею 0.0544 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_9 та земельній ділянці кадастровий номер: :01:004:0149, площею 0.0544 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10) та державній інспекції архітектури та містобудування України та її територіальним структурним підрозділам, на час розгляду справи та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості та введення їх в експлуатацію на: земельній ділянці кадастровий номер: :01:004:0703, площею 0.0544 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_9 та земельній ділянці кадастровий номер: :01:004:0149, площею 0.0544 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10).

Під час розгляду справи адвокат Левіт В.С., представник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про зміну предмету позову.

01.07.2024 року протокольною ухвалою суду задоволено клопотання та прийнята заява про зміну предмету позову в редакції 29.05.2024 року.

Відповідно до зміненого предмету позову позивачка просила:

- визнати недійсним з моменту його укладення договір купівлі-продажу серія та номер: 1272 від 15.08.2023 року щодо земельної ділянки кадастровий номер: :01:004:0149, площею 0.0544 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В.

- визнати недійсним з моменту його укладення договір купівлі-продажу серія та номер: 1273 від 15.08.2023 року - щодо земельної ділянки кадастровий номер: :01:004:0703, площею 0.0544 га, розташована за адресою: АДРЕСА_9 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В.

- в порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 . Загальна площа (кв.м): 137.3, житлова площа (кв.м): 92.7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 12 349292, 50 грн.

- стягнути судові витрати.

При цьому в мотивувальній частині позовних вимог позивачка при підрахунку грошової компенсації зазначила також й наявність права спільної сумісної власності на:

- квартиру АДРЕСА_2 . Загальна площа (кв.м): 45, житлова площа (кв.м): 14.9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

- квартиру АДРЕСА_3 . Загальна площа (кв.м): 47.5, житлова площа (кв.м): 22.5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100;

- квартиру АДРЕСА_4 . Загальна площа (кв.м): 97.1, житлова площа (кв.м): 56.5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227;

а також на:

- земельну ділянку площею 0.0544 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, Кадастровий номер: :01:004:0149;

- земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0703, площею 0.0544 га, розташована за адресою: АДРЕСА_9 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В.;

- житловий будинок, на який не зареєстровано право власності (будівельні матеріали, що були витрачені на будівництво об`єкту незавершеного будівництва), що розташований на: земельній ділянці кадастровий номер: :01:004:0703, площею 0.0544 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_9 та земельній ділянці кадастровий номер: :01:004:0149, площею 0.0544 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_8 .

Вирішуючи питання про скасування забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Судом вірно зазначено, що змінюючи предмет позову позивачка ОСОБА_2 просила стягнути на її користь компенсацію в рахунок своєї частки в майні подружжя і з урахуванням вказаного майна, який є предметом позову.

На підставі вищевикладених обставин, суд оцінивши докази у справі, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному їх дослідженні прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені клопотання про скасування заходів забезпечення позову, оскільки на час розгляду справи існує достатньо обґрунтоване припущення, що ОСОБА_1 , як власник спірного майна, може розпорядитися ним, зокрема відчужити його іншим особам до вирішення справи по суті, що у подальшому може утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі задоволення позову, за захистом яких вона звернулася до суду.

Висновки суду відповідають вимогам закону, на які посилався суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги адвоката Мусієнко А.Ю., представника ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у скасуванні заходів забезпечення позову, оскільки не звернув уваги на те, що після постановлення ухвал про забезпечення позову до пред`явлення позову та про забезпечення позову змінились обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, колегія суддів залишає без задоволення, оскільки скасування заходів забезпечення може привести до реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення первісного позову, з якого вбачається, що між сторонами виник спір стосовно майна, яке є предметом забезпечення позову.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

До того ж заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та діють лише до ухвалення остаточного рішення в справі.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального або процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права і підстави для її скасування відсутні.

На підставі ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Мусієнка Андрія Юрійовича, представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 04 лютого 2025 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Є.С. Сєвєрова