РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2025 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., присяжних: Прокопишиної Т.М., Киргизової Л.В., за участю секретаря судового засідання Вороніної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Маріупольська міська рада Донецької області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання фізичних осіб безвісно відсутніми-

ВСТАНОВИВ:

02.09.2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Маріупольська міська рада Донецької області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання фізичних осіб безвісно відсутніми.

Заява обґрунтована тим, що мати заявника ОСОБА_2 й баба (по матері) ОСОБА_3 мешкали разом за адресою: АДРЕСА_1 . З кінця лютого 2022 року в м. Маріуполі російською федерацією здійснювалися артилерійські обстріли, бомбардування житлових будинків і об`єктів інфраструктури. 02.03.2022 року заявник втратила повністю зв`язок з ними, який не поновився по теперішній час. Для пошуку рідних ОСОБА_1 звернулася до поліції, розмістила інформацію через чат «Пошук зниклих Донеччина», Донецької обласної прокуратури. За час пошуку заявник з`ясувала, що останнє відоме місце перебування її матері та баби місце їх мешкання, а в їх будинку 18.03.2022 року внаслідок обстрілу виникла пожежа. Міжвідомчою комісією з розшуку людей, які пропали безвісті, пошук міць захоронення (останків) померлих у зоні збройного конфлікту на Донеччині повідомлено заявника про те, що жодної інформації щодо переміщення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не було.

Визнання осіб безвісно відсутніми має для заявника юридичне значення, оскільки заявник також мешкала до повномасштабного вторгнення у м. Маріуполі Донецької області, але не може звернутись за компенсацією щодо пошкодженого або втраченого майна на тимчасово окупованій території, яке знаходилось у м. Маріуполі, оскільки власниками цього майна є її мати та баба.

На підставі викладеного просить визнати ОСОБА_2 й ОСОБА_3 безвісно відсутніми з 02.03.2022 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2024 року, після усунення недоліків, заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2024 року витребувано докази.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Царьова О.С. заяву підтримала, просила задовольнити.

Від заявника надійшла заява. у якій просила розглядати заяву без її участі, заяву підтримала, просила задовольнити.

Від представника заінтересованої особи Маріупольської міської ради Донецької області Бастриги С.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі, у якій просив вирішити справу за наявними матеріалами.

Інші заінтересовані особи про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Заявник є дочкою громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Уссурійськ Приморського краю та онукою громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в с. Тарханка. Красноярський край, росія.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні встановлено, що на час повномасштабного вторгнення рф на території України ОСОБА_2 і ОСОБА_3 мешкали в м. Маріуполь Донецької області.

Як зазначено в заяві, зв`язок з ними було втрачено з 02.03.2022 року.

06.07.2022 року ОСОБА_1 звернулася до відділу поліції № 3 (м. Одеса) Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області з заявою, у якій просила встановити місцезнаходження її матері та баби.

Також за її заявою 07.07.2022 року Маріупольським РУП ГУНП в Донецькій області внесено відомості до ЄРДР за № 0000549 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно з відповіддю Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області на ухвалу суду у ході розслідування кримінального провадження № 0000549 від 07.07.2022 року направлено запити до відповідних органів, що займаються пошуком та обробкою інформації стосовно безвісно зниклих осіб з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , однак, жодних позитивних результатів, які б вказували на місцезнаходження останніх, немає.

За зверненням заявника в чаті «Пошук зниклих Донеччина» адміністратором повідомлено: «Останнє відоме місце перебування ОСОБА_4 , разом із мамою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті обстрілу 18 березня у будинку виникла пожежа. Після ліквідації пожежі, сестра ОСОБА_4 з працівником МНС була в будинку, проте, серед загиблих її не було виявлено. Будинок знесено 07.01.2023. За інформацією заступниці голови Новоазовської РДА, ОСОБА_4 проходила фільтрацію… ОСОБА_4 не прибувала з Маріуполя в Орловську область і кордон з РФ не перетинала.»

Відповідно до інформації Адміністрації Держприкордонслужби відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України ОСОБА_6 й ОСОБА_5 в період з 02.03.2022 року по 03.10.2024 року в базі не виявлено.

Згідно з відповіддю Мінсоцполітики від 15.10.2024 року на ухвалу суду відомості щодо ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутні.

Відповідно до листа Державної податкової служби України станом на 04.10.2024 року інформація про доходи, отримані від податкових агентів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з І кварталу 2022 року по ІІ квартал 2024 року в Державному реєстрі відсутня.

Листом Департаменту з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації Пенсійного фонду України від 27.11.2024 року повідомлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 отримують пенсію з 02.10.2008 року та з 01.03.1990 року відповідно. Також у листі повідомлено, що ОСОБА_3 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пільг на оплату житлово-комунальних послуг до червня 2024 року. Пільги були призначені структурним підрозділом з питань соціального захисту населення та з березня 2022 року по травень 2024 року виплачувалися в порядку, визначеному постановою КМУ № 215 від 07.03.2022 року «Про особливості нарахування тв. виплати грошових допомог, пільг та житлових субсидій на період дії воєнного стану». Нарахування та виплата пільг Пенсійним фондом України здійснювалися відповідно до переданих Міністерством соціальної політики України реєстрів осіб, яким нарахування та виплата проводились у березні-грудні 2022 року. З червня 2024 року виплату пільг було припинено. ОСОБА_3 з новою заявою про надання пільг до органів Пенсійного фонду України не зверталась.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Враховуючи встановлені обставини, заява підлягає частковому задоволенню, а саме в частині визнання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 безвісно відсутніми. Однак, точна дата безвісної відсутності ОСОБА_2 й ОСОБА_3 саме 02.03.2022 року не встановлена під час розгляду справи, тому в цій частині заява задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43 ЦК України, ст.ст. 247, 308 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Маріупольська міська рада Донецької області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання фізичних осіб безвісно відсутніми задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м.Маріуполя Донецької області, безвісно відсутньою.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, уродженку села Тарханка Красноярського краю, безвісно відсутньою.

В задоволенні заяви в іншій частині-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко

Присяжні: Т.М. Прокопишина

Л.В. Киргизова