Справа № 346/1773/21
Провадження № 22-ц/4808/131/25
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,

суддів: Максюти І. О., Пнівчук О. В.,

секретаря: Кузнєцова В.В.

за участю представника адвоката Паламарчук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скарг у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2024 року, ухвалене в складі судді Васильковського В. В. в місті Коломиї, повний текст якого складено 08 листопада 2024 року, у справіза позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Коломийської міської ради Коломийської територіальної громади про визнання права власності на автомобіль та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Коломийської міської ради Коломийської ОТГ про визнання права власності на транспортний засіб,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Коломийської міської ради Коломийської територіальної громади про визнання права власності на автомобіль.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 і після його смерті відкрилася спадщина за законом на майно, зокрема і на 1/2 частку легкового автомобіля марки Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 . Зазначений автомобіль був придбаний ОСОБА_4 за час перебування у шлюбі із позивачкою, ОСОБА_1 , за спільні кошти, а тому їй належить 1/2 частка цього автомобіля, водночас ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , а отже має право на отримання 1/2 частки автомобіля в порядку спадкування.

Зазначали, що у 2021 році вони звернулися до Коломийської міської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на частку в майні подружжя, а ОСОБА_2 із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Державний нотаріус Мануляк І. В. відкрила спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , однак відмовила їм у видачі вказаних свідоцтв, у зв`язку із відсутністю оригіналу документа на право власності спадкодавця на спірний автомобіль (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), що підтверджується відповідним листом нотаріуса за № 163/02-14 від 31 березня 2021 року. Вказували, що надати оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вони не взмозі, так як воно анульоване. Так, після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , останній незаконно відчужив спірний автомобіль, у зв`язку з чим 05 січня 2016 року автомобіль було перереєстровано на нового власника ОСОБА_3 з ануляцією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого ОСОБА_4 . Однак в межах проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000244 було встановлено підроблення довіреності, на підставі якої був укладений договір купівлі-продажу автомобіля та здійснена його перереєстрація на ОСОБА_3 , у зв`язку з чим Регіональний сервісний центр МВС України в Івано-Франківській області скасував державну реєстрацію спірного автомобіля за ОСОБА_3 і відновив реєстрацію за ОСОБА_4 . Однак враховуючи, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на його ім`я не поновлено і не видано нове.

Враховуючи викладене, позивачі просили визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину легкового автомобіля марки Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1 , кузова № НОМЕР_2 , 2008 року випуску, колір чорний, об`єм двигуна 2967 см.куб., та за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину цього автомобіля.

У травні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Коломийської міської ради Коломийської ОТГ про визнання права власності на транспортний засіб.

В обґрунтування позову зазначав, що з інформації, розміщеної на веб-сайті судової влади йому стало відомо про пред`явлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позову до Коломийської міської ради про визнання права власності на автомобіль, щодо якого у нього існує позасудовий спір із вказаними особами. Зазначав, що спірний автомобіль він придбав у ОСОБА_5 , від імені та за дорученням якої діяв ОСОБА_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу № 2641/2015-523 від 11 грудня 2015 року. В подальшому між ним та ОСОБА_4 було укладено акт приймання-передачі транспортного засобу. На підставі вказаних документів від подав до Коломийського Сервісного центру МВС № 2641 відповідну заяву № 83011062 від 26 грудня 2015 року про здійснення операції «Перереєстрація на нового власника за договором купівлі-продажу». Відповідно до поданої ним заяви Сервісним центром № 2641 05 січня 2016 року було здійснено перереєстрацію придбаного ним транспортного засобу з попередньої власниці ОСОБА_5 на нього. На час пред`явлення ним позову в провадженні Коломийського міськрайонного суду (суддя Беркещук Б. Б.) перебуває кримінальна справа № 346/1035/18 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за частиною третьою статті 358, частиною третьою статті 368-4 КК України (кримінальне провадження № 0000244 від 02 березня 2016 року). У згаданому кримінальному провадженні спірний автомобіль визнано речовим доказом та було встановлено факт підроблення підпису ОСОБА_5 в довіреності, що видана на ім?я ОСОБА_4 , на підставі якої останнім було продано йому спірний автомобіль. Враховуючи цю обставину, Регіональним сервісним центром МВС в Івано-Франківській області (ТСЦ № 2641) було скасовано державну реєстрацію зазначеного транспортного засобу на його ім?я, про що йому було повідомлено листом № 31/9/1/1059 від 31 лютого 2019 року. Проте, позовів та судових рішень про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного автомобіля не існує. Отже, до ухвалення судом рішення про недійсність правочину, що став підставою для придбання ним спірного автомобіля, зазначена угода є дійсною та йому належить право власності на спірний транспортний засіб, а тому визнання права власності на цей автомобіль за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушує його права як власника. Крім того, зазначений транспортний засіб є доказом в кримінальному проваджені та на нього накладено арешт, що унеможливлює будь-які дії щодо розпорядження ним або його відчуження, зміну власника, тощо.

На підставі викладеного просив визнати за ним право власності на транспортний засіб марки Audi модель Q7, 2008 року випуску з номером кузова НОМЕР_2 номерний знак НОМЕР_3 .

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2021 року об`єднано в одне провадження позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Коломийської міської ради Коломийської територіальної громади про визнання права власності на транспортний засіб із позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Коломийської міської ради Коломийської територіальної громади про визнання права власності на транспортний засіб.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2021 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в кримінальній справі № 346/1035/18 (кримінальне провадження № 0000244) за обвинуваченням ОСОБА_6 за частиною третьою статті 358, частиною третьою статті 368-4 КК України, ОСОБА_7 за частиною третьою статті 358 КК України.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду суду Івано-Франківської області від 25 березня 2024 року відновлено провадження у справі.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Коломийської міської ради Коломийської територіальної громади про визнання права власності на автомобіль відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль відмовлено.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мотивоване тим, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, позивачі не надали доказів на підтвердження належності ОСОБА_4 на момент смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) права власності на автомобіль марки Audi Q7, номерний знак НОМЕР_1 , кузова № НОМЕР_2 , а тому відсутні підстави для визнання за ними права власності на спірний автомобіль.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення суду в частині відмови їм у задоволенні позову про визнання права власності на автомобіль подали апеляційну скаргу, в якій посилаються на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Зазначають, що суд першої інстанції не врахував, що спірний автомобіль на час смерті ОСОБА_8 хоч і не був зареєстрований за ним, однак право власності у ОСОБА_4 на автомобіль виникло за договором купівлі-продажу транспортного засобу від 04 березня 2013 року з моменту передання йому автомобіля, оскільки інше не встановлено договором.

Крім того, суд дійшов помилкового висновку, що позивачі просили визнати за ними право власності на транспортний засіб в порядку спадкування, оскільки ОСОБА_1 не є спадкоємицею ОСОБА_4 , та звернулася до суду із вимогою про визнання за нею права власності на 1/2 частку спірного автомобіля, який є спільним майном подружжя. А тому її право власності на частку у майні жодним чином не пов`язане зі смертю ОСОБА_4 , нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спільне майно подружжя виключно у зв`язку з тим, що вона не надала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Наголошують також на тому, що спірний автомобіль на дату подання ними позову є у їх володінні та був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 , що унеможливлює подачу віндикаційного позову, а тому вони обрали належний спосіб захисту їхніх прав.

Враховуючи викладене, просили оскаржуване рішення суду в частині відмови їм у позові про визнання права власності на автомобіль скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити їх позов.

Позиція інших учасників справи

Представник ОСОБА_3 адвокат Паламарчук О. А. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання за ними права власності на спірний автомобіль, оскільки жодні докази, які би підтверджували, що станом на 11 травня 2019 року спірний транспортний засіб належав на праві власності ОСОБА_4 , у матеріалах справи відсутні.

Крім того представник позивача за зустрічним позовом вказує, що ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спірний транспортний засіб був придбаний ОСОБА_4 за час їх перебування у шлюбі, а тому є спільним майном подружжя, однак зазначене не підтверджено будь-якими доказами. Ба більше, звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу ОСОБА_1 вказувала, що фактичний розпад сім`ї із ОСОБА_4 відбувся в 2011 році, а тому відсутні підстави для задоволення їх позову.

Коломийська міська рада Коломийської територіальної громади своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат Паламарчук О. А. заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Апелянти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності.

Представник Коломийської міської ради Коломийської територіальної громади у судове засідання не з`явився, був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки в електронний кабінет.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Ураховуючи доводи та зміст апеляційної скарги, апеляційний суд здійснює перегляд рішення суду лише в частині позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль; в іншій частині (в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 ) рішення суду першої інстанції не є предметом перегляду в суді апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6, том 1).

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2013 року, яке набрало законної сили 24 червня 2013 року, у справі 346/3269/13-ц, шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , зареєстрований 30 серпня 1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану по місту Коломия Коломийського міськвиконкому, актовий запис № 357 розірвано (а.с. 8, том 1).

Батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 9, том 1).

29 жовтня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Коломийської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2, том 2).

Цього ж дня ОСОБА_1 звернулася до Коломийської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 частку транспортного засобу марки Audi Q7, яке є спільною сумісною власністю подружжя (а.с. 3, том 2).

Листом державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 163/02-14 від 31 березня 2021 року, повідомлено ОСОБА_1 про неможливість видати їй свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя на транспортний засіб марки Audi Q7, номерний знак НОМЕР_4 , кузов № НОМЕР_2 , оскільки у неї відсутні документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб та, у зв`язку з цим, їй рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя (а.с. 7, том 1).

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04 березня 2013 року, перекладеного на українську мову, ОСОБА_4 придбав за 9 000 євро у Рінг Автохаус транспортний засіб Aуді Q7, дата першої реєстрації транспортного засобу: 23 травня 2008 року, ідентифікаційний № НОМЕР_2 , пробіг: 177000 км (а.с. 10, том 1).

19 березня 2013 року ОСОБА_4 здійснив реєстрацію зазначеного транспортного засобу у Коломийському ВРЕР при УДА УМВС в Івано-Франківській області та отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11, том 1)

Відповідно до листа т.в.о. директора ТСЦ 2643 м. Коломия від 26 листопада 2015 року, за гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно наявних баз даних територіального червісного центру 2643 МВС України в Івано-Франківській області, транспортні засоби не зареєстровані, в період з 1994-2015 років були зареєстровані транспортні засоби таких марок та моделей: SKODA OCTAVIA ELEGANCE», номерний знак НОМЕР_5 , з 11 листопада 2008 року по 19 лютого 2011 року; AUDI Q 7, номерний знак НОМЕР_1 , з 19 березня 2013 року по 11 квітня 2013 року (а.с. 12, том 1).

Згідно із листом директора територіального сервісного центру МВС № 2643 (ТСЦ МВС № 2643) № 31/9/195 від 16 березня 2021 року, згідно баз даних Єдиного державного реєстру МВС України на транспортний засіб AUDI Q7, номерний засіб НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який зареєстровано за громадянином ОСОБА_4 , станом на 12 березня 2021 року, арешти (заборона, обмеження) відсутні (а.с. 13, том 1).

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 2641/2015/523/23 від 11 грудня 2015 року, ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу, предмет договору: транспортний засіб «Audi» модель Q7, 2008 року випуску, з номером кузова НОМЕР_2 (а.с. 43-44, том 1).

Згідно з п.1.2. договору, транспортний засіб «AUDI Q7», номерний засіб НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 11 квітня 2013 року, свідоцтво НОМЕР_6 від 11 квітня 2013 року (а.с. 43-44, том 1).

Відповідно до копії акта приймання-передачі транспортного засобу від 11 грудня 2015 року, ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 , який прийняв транспортний засіб «Audi» модель Q7, 2008 року випуску, з номером кузова НОМЕР_2 (а.с. 45, том 1).

Заявою № 83011062 від 26 грудня 2015 року підтверджується факт, що власником транспортного засобу легкового, універсалу В, марки «Audi» модель «Q7», 2008 року випуску з номером кузова НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу № 2641/2015/523 від 11 грудня 2015 року (а.с. 46, том 1).

Згідно з листом Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області Територіального сервісного центру № 2641 № 31/9/1/1059 від 31 липня 2019 року про скасування реєстрації, повідомлено про те, що відповідно до вимог пункту 40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабунету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, проведено скасування державної реєстрації транспортного засобу марки «AUDI Q7», номер кузова НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , від 05 січня 2016 року, у зв`язку з встановленням факту перереєстрації за підробленими документами (а.с. 47, том 1).

Листом начальника Територіального сервісного центру МВС № 2643 від 09 жовтня 2021 року № 31/9/918, повідомлено, що згідно баз даних Єдиного реєстру МВС України, транспортний засіб AUDI Q7, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , перереєструвався в Територіальному сервісному центрі № 2641, м. Івано-Франківськ (а.с. 121, том 1).

Відповідно до листа начальника Територіального сервісного центру МВС № 2641 від 28 жовтня 2021 року № 31/9/1832, матеріали, які стали підставою для перереєстрації 05 січня 2016 року транспортного засобу AUDI Q7, номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , були знищені у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання (а.с. 133, том 1).

Згідно з ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2023 року по справі № 346/1035/18, особу, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження щодо неї закрито та цивільний позов залишено без розгляду (а.с. 166-169, том 1).

Відповідно до ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2024 року по справі № 346/1035/18, клопотання особи, що обвинувачується за частиною третьою статті 358, частиною третьою статті 368-4 КК України, задоволено та на підставі статті 49 КК України звільнено від кримінальної відповідальності, у звязку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрито. Речові докази - транспортний засіб марки «AUDI Q7» повернуто законному володільцю (спадкоємцям) (а.с. 170-177, том 1).

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частку транспортного засобу, який є спільним майном подружжя (колишнього)

Згідно зі статею 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя) свідоцтво про право власності на частку в їхньому спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя (колишнього з подружжя) з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя (колишнього з подружжя), що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини, крім випадків, встановлених Цивільним кодексом України.

Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті другого з подружжя видається за умови подання документів, що підтверджують право власності на таке майно, або за наявності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При видачі свідоцтва нотаріус перевіряє факт належності майна подружжю (колишньому подружжю) на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зазначала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.

Встановлено, що вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/2 частку на автомобіль марки «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , що є спільним майном подружжя (колишнього подружжя із ОСОБА_4 ) направлені на виключення цієї частки зі спадкового майна, а отже, при вирішенні такої вимоги вирішуються права спадкоємців, які прийняли спадщину. Так, спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , а тому саме він має бути відповідачем за вимогами ОСОБА_1 . Суд першої інстанції, розглядаючи вимогу ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя помилково вважав, що така пред`явлена в порядку спадкування та, у зв`язку з цим, не врахував, що Коломийська міська рада Коломийської територіальної громади не є особою, за рахунок якої можна задовольнити зазначену вимогу. З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити внаслідок неналежного складу відповідачів. Ззначене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13 квітня 2022 року у справі № 653/1614/19 (провадження № 61-5569св20).

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 , але з інших мотивів, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу необхідно задоволити частково, а рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_1 змінити, виклавши його мотивальну частину в редакції цієї постанови.

Щодо вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку транспортного засобу в порядку спадкування

Статтями 1216, 1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи зазначені норми права до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Тобто право спадкоємця є похідним від прав, які існували у спадкодавця на момент відкриття спадщини та успадкувати можливо тільки те майно, яке належало спадкодавцю на час смерті.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ОСОБА_2 , звертаючись до суду із позовом про визнання за ним права власності на 1/2 частку на автомобіль марки «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , вказував на те, що спірний автомобіль було придбано останнім у 2013 році та в подальшому незаконно відчужено. Незаконність відчуження, на думку позивача, підтверджується результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000244, відповідно до яких встановлено підроблення довіреності, на підставі якої був укладений договір купівлі-продажу автомобіля та здійснена його перереєстрація на ОСОБА_3 . У зв`язку з цим, 12 березня 2021 року територіальним сервісним центром було відновлено реєстрацію за ОСОБА_4 . Однак, аналізуючи вказані доводи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що нормами цивільного законодавства передбачено презумпцію правомірності правочину. Так, відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 2641/2015/523 від 11 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_5 , від імені якої діяв ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , судом у встановленому законом порядку недійсним не визнавався та його недійсність прямо не встановлена законом, а тому залишається чинним. Відповідні вимоги ОСОБА_2 не заявляв. Водночас, відновлення реєстрації спірного транспортного засобу за ОСОБА_4 не скасовує правомірність зазначеного договору, крім того, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а реєстрацію за ним відновлено після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи викладене, суд першої інстанції встановивши, що доказів на підтвердження факту належності спадкодавцеві на час його смерті транспортного засобу марки «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , позивач не надав, а до спадкоємців можуть переходити лише ті права, які належали спадкодавцеві на час смерті, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині, оскільки такі є передчасними.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування в цій частині відсутні, а тому його необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2024 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2025 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: І. О. Максюта

О. В. Пнівчук