Справа № 683/3104/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/3104/24, 2/683/119/2025 за позовом ОСОБА_1 до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області і просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Вона є єдиною спадкоємицею ОСОБА_2 за заповітом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила своє право на частину спадкового майна, зокрема на земельну ділянку.

Однак, оформити свої спадкові права на спірне будинковолодіння не в змозі, так як за життя ОСОБА_2 не отримував свідоцтва про право власності на це будинковолодіння.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Прокоф`єв О.Л. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивачки, позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідач Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, проти задоволення позову не заперечує, у визначений судом строк відзив на позов не подавала.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Йосипівка Старокостянтинівського району Хмельницької області помер ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 19 лютого 2016 року секретарем Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Бачук О.В., зареєстрований в реєстрі за №21, згідно якого усе належне йому на день смерті майно заповів ОСОБА_1 .

Згідно довідки Сербинівського старостинського округу №1 Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №177 від 07 червня 2024 року, ОСОБА_2 на день своєї смерті був зареєстрований та проживав один по АДРЕСА_1 .

24 січня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №33/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , а 23 серпня 2024 року на ім`я ОСОБА_1 держаним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належне ОСОБА_2 майно, зокрема на земельну ділянку площею 3,2311 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:002:0907.

Отже, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила частину спадкового майна.

Встановлені судом обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Судом також встановлено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Сербинівського старостинського округу №1 Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №45 від 13 листопада 2024 року житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи «колгоспний двір».

Згідно довідки Сербинівського старостинського округу №1 Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №385 від 19 вересня 2024 року, за даними погосподарської книги за 2016-2020 роки №1 с. Йосипівка житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 рахувався за ОСОБА_2 .

Однак, за повідомленням КП «Бюро технічної інвентаризації Старокостянтинівської міської ради» №2298 від 29 серпня 2024 року згідно даних реєстрації права власності КП «БТІ Старокостянтинівської міської ради» право власності на вищезазначений житловий будинок не зареєстровано.

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №392204373 від 23 серпня 2024 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 не зареєстровано.

18 вересня 2024 року завідувачем Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадщини на спірне будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документа на будинковолодіння.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною

участю своєю працею чи коштами в господарстві двору;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року;

- на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору,

що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 був побудований у 1961 році.

Згідно довідки Сербинівського старостинського округу №1 Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №45 від 13 листопада 2024 року вищезазначений житловий будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір» і станом на 15 квітня 1991 року головою цього колгоспного двору являвся ОСОБА_2 . До складу його сім`ї входила ОСОБА_3 , яка за даними погосподарської книги за 1991-1995 роки значилась як дружина.

Проте, згідно довідки Сербинівського старостинського округу №1 Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №72 від 12 грудня 2024 року ОСОБА_3 04 травня 1990 року прибула в с. Йосипівка і була зареєстрована по

АДРЕСА_2 . Даних про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в старостаті немає. Чи була ОСОБА_3 членом цього колгоспного двору не відомо. Зі слів сусідів ОСОБА_3 виїхала на постійне місце проживання до російської федерації і там померла, але підтверджуючих даних у старостаті не має.

Отже, із наданих суду доказів вбачається, що спірний житловий будинок є майном колгоспного двору, головою якого станом на 15 квітня 1991 року був ОСОБА_2 , за яким вказаний житловий будинок рахувався до дня його смерті. ОСОБА_3 станом на 15 квітня 1991 року хоча й була зареєстрована у спірному житловому будинку з 04 травня 1990 року, однак за даними погосподарської книги за 1991-1995 роки не була членом цього колгоспного двору. ОСОБА_3 вимоги про витребування частки з майна колишнього колгоспного двору не заявляла.

Таким чином, оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 належав до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року єдиним членом та головою цього колгоспного двору був ОСОБА_2 , тому зазначений будинок є лише його власністю.

Під час проведення паспортизації житлових будинків ОСОБА_2 свідоцтва про право власності не оформляв та вказаний будинок в органах БТІ не реєстрував.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадщини на спірне будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документа на будинковолодіння.

Однак, враховуючи, що будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 було побудовано у 1961 році, відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» та належало ОСОБА_2 , який станом на 15 квітня 1991 року був головою двору та єдиним його членом, наявність технічного паспорту на даний будинок, суд вважає за можливе визнати за позивачкою, яка є єдиною спадкоємицею майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, місце знаходження: вул. Центральна,2/14 с. Старий Остропіль Хмельницького району Хмельницької області, 31146, .

Текст рішення складено 05 лютого 2025 року.

Суддя: