Справа № 128/4171/24
Ухвала

Іменем України

10 лютого 2025 року Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Аліменко Ю.О.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із даним позовом.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.11.2024 дану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13.01.2025 дану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Калинівського районного суду Вінницької області.

Перевіривши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що справу слід передати на розгляд іншому суду, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з позовної заяви місце проживання позивача ОСОБА_1 значиться за адресою: АДРЕСА_1 , однак, відповідно до адресної довідки зареєстроване місце проживання позивача значиться за адресою: АДРЕСА_2 , та зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 значиться за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується адресною довідкою УДМС України наявною у матеріалах справи.

Слід зазначити, що зареєстроване місце проживання відповідача: АДРЕСА_3 знаходиться у Літинській селищній громаді Вінницького району на території колишнього Літинського району.

Враховуючи те, що на даний час зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів не завершено, Калинівський районний суд Вінницької області продовжує здійснювати розгляд справ в межах раніше утвореного району та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою

Звертаючись до суду з такою позовною заявою, позивач виходила з того, що відповідач фактично проживає за адресою, що віднесена до територіальної юрисдикції Вінницького районного суду Вінницької області.

Сама ж позивач, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а не за адресою своєї реєстрації.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист.

Суд, як передбачено встатті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ця норма кореспондується із постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», яка наголошує, що суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дана норма втілена в національному законодавстві, зокрема в ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка регламентує, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», визначено, що інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 р. у справі «Zand v.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції, передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позивачка ОСОБА_1 звертаючись до суду з даним позовом, визначилась з його підсудністю, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , однак у зв`язку з об`єднанням районів помилково визначила, що відповідач фактично проживає за адресою, що віднесена до територіальної юрисдикції Вінницького районного суду Вінницької області, що в подальшому призвело до неправильного надсилання справи судами за підсудністю.

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленою ст. 31 цього Кодексу.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , тому дана справа належить до підсудності Літинського районного суду Вінницької області.

Відповідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 27, ч. 8 ст. 165 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів передати на розгляд за підсудністю до Літинського районного суду Вінницької області, що розташований за адресою: смт. Літин, вул. Героїв Чорнобиля, 30, Вінницької області, 22300.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати позивачу, для відома.

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

СУДДЯ: