Справа № 355/2106/24
Провадження № 2/355/202/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Троценко Т. А.

за участю секретаря Ліберацької Ю. В.

представника позивача адвоката Шипілова О. В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Чередніченко Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 через свого представника адвоката Шипілова О. В. звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12. 07. 2010 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист з 21. 07. 2015 року перебуває на виконанні у ВДВС Святошинського районного управління юстиції на підставі виконавчого листа, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області.

У зв`язку зі зміною його сімейного стану з 2010 року по теперішній час, а саме укладення нового шлюбу та народження двох дітей його матеріальний стан змінився у бік погіршення, що дає йому право просити про зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 з 1/4 частки до 1/8 частки усіх видів заробітку.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов і просить задовольнити, пояснивши, що сам факт народження двох дітей у новому шлюбі свідчить про те, що позивач вимушений прикладати зусилля для утримання трьох дітей та дружини, що свідчить про зміну його матеріального та сімейного стану, що прямо передбачено умовами ст. 192 СК України.

Відповідачка надала відзив на позов, у якому зазначила, що сам факт укладення нового шлюбу та народження у ньому дітей не свідчить про погіршення матеріального стану платника аліментів, крім того, відповідач не надав доказів того, що не здатен сплачувати аліменти саме в такому розмірі, як визначено рішенням суду.

Вказала, що за час шлюбу з ОСОБА_4 позивач придбав рухоме та нерухоме майно, що свідчить про покращення його майнового стану.

Відповідачка в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 мотивуючи це тим, що у даний час на утримання дитини, яка має проблеми з зором та потребує лікування, не вистачає тих аліментів, що платить позивач, і зменшення їх розміру ще погіршить це становище.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12. 07. 2010 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист перебуває на виконанні у Святошинському ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ), що підтверджено інформацією від 26. 10. 2024 року про виконавче провадження № 48255807.

Позивач вказав, що з 08. 04. 2008 року працює у КП «Центр організації дорожнього руху», на даний час займає посаду начальника відділу, сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 25%, що підтверджується довідкою від 17. 06. 2024 року № 5.

З 2010 року позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , від шлюбу має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказані обставини підтверджені копіями свідоцтв про укладення шлюбу та народження дітей.

Посилаючись за зміну матеріального та сімейного стану, просить зменшити розмір аліментів, які він сплачує на сина ОСОБА_9 з 1/4 до 1/8 частини усіх видів заробітку.

Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідачка, заперечуючи проти позову, вказує на те, що за час перебування у новому шлюбі матеріальний стан позивача не погіршився, отже підстав для зменшення розміру аліментів немає.

Як доказ надала копії Декларацій майнового стану ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , поданих 30. 01. 2024 року за 2022, 2023 роки, з яких вбачається, що подружжям за вказаний період часу було придбано рухоме та нерухоме майно.

Вказала, сам факт зміни сімейного стану позивача не вплинув на його матеріальний стан у бік погіршення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у даному випадку недостатньо посилання лише на зміну сімейного стану позивача, оскільки вказана обставина не свідчить автоматично про неможливість сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом.

З довідок форми ОК-5, наданих позивачем, не вбачається, що рівень його життя змінився у бік погіршення, він продовжує працювати на тому самому підприємстві, з довідки з місця роботи вбачається, що на даний час він займає посаду начальника відділу, що вказує на кар`єрний ріст, а відтак впливає на розмір заробітної плати.

Відповідно до частин 1,2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27. 02. 1991 року та набула чинності для України 27. 09. 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Частини 2, 3 ст. 12 ЦПК України передбачають, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивач не довів належними та допустимим доказами погіршення свого майнового стану, а сама його зміна не є безумовною підставою для зменшення розміру визначених судом аліментів.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 180-182,192 СК України, 1ст. ст. 12,13, 76-81,258-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 05.02. 2025 року.

Суддя Баришівського

районного суду Т. А. Троценко