Провадження №2/447/293/25
Справа №447/3387/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

06.02.2025 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Малик О.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

Процесуальні дії у справі.

28.11.2024 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості. Представник позивача просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 4606 грн. 70 коп., з яких: 3367 грн. 68 коп. в тому числі ПДВ заборгованість за теплову енергію витрачену на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньо-будинкової системи опалення, 737 грн. 77 коп. в тому числі ПДВ заборгованість по платі за абонентське обслуговування ПТЕ, 380 грн. 26 коп. інфляційне збільшення, 120 грн. 99 коп. 3% річних, та судовий збір за подання позовної заяви до суду 3028 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019 №329 ТОВ «Нафтогаз Тепло» визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території міста Новий Розділ Львівської області.

Квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить відповідачам від`єднана від системи централізованого опалення та обладнана індивідуальною системою опалення. Нарахування проводиться за опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, за теплову енергію витрачену на забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та за абонентське обслуговування.

До 21.08.2023 вищезазначена квартира належала ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 21.08.2023 відповідачі зобов`язувались сплатити всі комунальні послуги та платежі, звільнити квартиру та виписатись з неї в день нотаріального посвідчення цього договору, тобто не пізніше 21.08.2023.

Згідно з даними бухгалтерського обліку та розрахунку заборгованості за послуги, за період з 01.11.2019 по 20.08.2023 у відповідачів утворилася заборгованість перед позивачем - ТОВ «Нафтогаз Тепло», яка становить 3367 грн. 68 коп., з них 3367 грн. 68 коп. послуги з постачання теплової енергії, в частині відшкодування витрат теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньо-будинкової системи опалення. Також згідно даних бухгалтерського обліку та розрахунку заборгованості по платі за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 20.08.2023 у відповідачів утворилася заборгованість перед ТОВ «Нафтогаз Тепло» по платі за абонентське обслуговування в сумі 737 грн. 77 коп. Заборгованість відповідачі зобов`язувались сплатити не пізніше 21.08.2023, однак станом на час звернення із позовною заявою до суду заборгованість не сплачена.

04.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від представника позивача Тенети Н.Р надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити.

На адресу суду 23.01.2025 надійшла заява від ОСОБА_1 у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав, у зв`язку з чим просив стягнути 50 % судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку.

Суд встановив:

Відповідно до рішення виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області №329 від 19.11.2019 визначено ТОВ «Нафтогаз Тепло» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води.

Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.11.2019 по 20.08.2023 заборгованість складає 3593 грн. 73 коп.

Відповідно до розрахунку заборгованості по платі за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021по 20.08.2023 заборгованість складає 737 грн. 77 коп.

Відповідно до розрахунку заборгованості 3% річних та інфляційної складової за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість складає 4105 грн. 45 коп.

Згідно з актами про пуск теплоносія , надано послуги з постачання теплової енергії на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимоги про сплату заборгованості на суму 4158 грн. 93 коп. станом на 31.10.2023 існує заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії у розмірі 3367 грн. 68 коп., за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії 791 грн. 25 коп.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 21.08.2023 ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 передали ОСОБА_6 у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Оцінка суду.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів;

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з централізованого опалення віднесені до житлово-комунальних послуг.

Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року № 359 затверджена Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, якою встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (п.1.2. Методики).

Згідно з п.2.1.4 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення МЗК та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі. При ненаданні послуги з опалення МЗК залишається друга частина формули, згідно якої здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі . Тобто, якщо один з показників дорівнює нулю, то нарахована платня складається з другого показника.

Відповідно до 5 розділу Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України № 82 від 30.02.2001 року, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж ЦО та ГВП не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Відповідно до ч.1 ст. 19 вказаного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з ч. 3 ст.20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Отже, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування за умови отримання ним відповідних послуг він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, правочини, інші юридичні факти. Відповідно до п. 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивач належним чином надавав послуги з постачання теплової енергії, однак відповідачі належним чином взяті на себе зобов`язання не виконали, чим спричинили заборгованість перед ТОВ «Нафтогаз Тепло» у розмірі 4606 грн. 70 коп., з яких: 3367 грн. 68 коп. в тому числі ПДВ заборгованість за теплову енергію витрачену на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньо-будинкової системи опалення, 737 грн. 77 коп. в тому числі ПДВ заборгованість по платі за абонентське обслуговування ПТЕ, 380 грн. 26 коп. інфляційне збільшення, 120 грн. 99 коп. 3% річних, та судовий збір за подання позовної заяви до суду 3028 грн. 00 коп.

Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідачі позовні вимоги визнали.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відтак позов ТОВ «Нафтогаз Тепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості є обгрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь позивача ТОВ «Нафтогаз Тепло» заборгованість у розмірі 4606 грн. 70 коп.

З огляду на вимоги статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись статтями 10,19, 81, 89, 259,263-265,268,280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» заборгованість у розмірі 4606 (чотири тисячі шістсот шість) грн. 70 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» судовий збір у розмірі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

Повні найменування та ім`я сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло», , місцезнаходження 04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 1

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 06.02.2025.

Суддя Павлів В. Р.