Провадження № 2/202/1299/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суду міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., представника позивача Орлової Ю.П., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2024 року позивач в особі свого представника адвоката Орлової Ю.П. звернувся через систему «Електронний суд» з позовом про стягнення з його батька ОСОБА_1 аліментів на його утримання у зв`язку з продовженням навчання після досягнення повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2007 року відповідач сплачував до досягнення ним повноліття аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), що становило 1600 грн.

Відповідно до довідки Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ МВС України від 06.09.2024 № 2903 у 2024 році він вступив до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на денну форму навчання до навчально-наукового інституту права та інноваційної освіти на контрактній основі і стипендією не забезпечується.

Відповідно до договору № 29п/24 від 28.08.2024 про надання освітніх послуг загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 124580 грн.

Вартість послуги за І - ІІІ навчальні роки становить 32 500 грн. за навчальний рік - 2708,33 грн. на місяць та за ІV навчальний рік 27 080 грн. 2 256,67 грн. на місяць.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні, дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень, працездатних осіб - 3028 гривень. Тобто законодавець визначив, що в місяць працездатній особі необхідно 3196 грн. - це потреби на харчування, одяг. Щоб здобувати вищу освіту, крім іншого, потрібні книжки, комп`ютер, гроші на проїзд та оплату навчання.

Відповідач як батько зобов`язаний приймати участь в його утриманні на час навчання. Відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я. Мати не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, не має можливості працювати, отримує допомогу при народженні дитини з 01.12.2023 по 30.11.2026 та допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях з 01.11.2023 по 31.12.2024.

Позивач вважає, що розмір аліментів у сумі 1600 грн., що фактично сплачувався відповідачем до його повноліття, є недостатнім.

За цих підстав позивач просить стягувати з ОСОБА_1 на його користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову, і до закінчення навчання чи до досягнення 23-х років залежно від того, яка з цих обставин настане першою. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02 грудня 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 , яка приймала участь у режимі відеоконференції, позов підтримала та наполягала на його задоволенні в повному обсязі.

Крім того, представником позивача було зазначено про подання доказів щодо понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні з позовом погодився частково, посилаючись на те, що він працює водієм у лікарні та отримує невелику заробітну плату, середній розмір якої складає 8000 грн., просив визначити розмір аліментів у сумі, що не перевищує 1/4 частину його доходу.

Також відповідач пояснив, що він постійно приймає участь в утриманні сина.

Крім сплати аліментів, несе інші витрати, але не зберігав квитанції та чеки.

Так, ними разом із матір`ю дитини в рівних частках був придбаний для сина ноутбук.

У грудні 2023 року на заощаджені кошти він придбав сину мобільний телефон, що підтверджується фіскальним чеком.

16 січня 2025 року, тобто вже після пред`явлення до нього позову про стягнення аліментів, ним була оплачена вартість навчання сина в розмірі 16250 грн.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом установлено, що відповідач є батьком позивача, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі виконавчого листа, виданого Кіровським районним судом міста Дніпропетровська, з відповідача стягувалися аліменти на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до досягнення повноліття.

Згідно з довідкою Навчально-наукового інституту права та інноваційної освіти Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ МВС України від 06.09.2024 за вих. № 2903 позивач з 01 вересня 2024 року був зарахований та навчається на 1 курсі денної форми навчання на контрактній основі, стипендією не забезпечується.

Заявивши позовні вимоги про стягнення з батька аліментів, позивач посилається на те, що у зв`язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги, зокрема на оплату навчання, придбання продуктів харчування, одягу, книжок, оплату проїзду.

При вирішенні між сторонами спору про стягнення аліментів суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцятитрьохрічного віку при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 дійсного Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд приймає до уваги можливість надання утримання другим із батьків, дружиною, чоловіком і повнолітніми дочкою, сином.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (стаття 201 СК України).

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд вважає доведеним, що у зв`язку з продовженням навчання повнолітній ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги і відповідач як батько має можливість надавати йому таку допомогу, оскільки згідно з довідкою Комунального підприємства «Дніпропетровська обласна клінічна офтальмологічна лікарня» працює на посаді водія та отримує середню заробітну плату в розмірі 8000 грн.

При визначенні суми аліментів, яка підлягає присудженню з відповідача на користь позивача, суд ураховує матеріальний стан сторін, всі інші обставини справи, зокрема можливість надання утримання матір`ю дитини, та приходить до висновку про необхідність визначення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більш як до досягнення двадцятитрьохрічного віку.

Суд вважає, що народження матір`ю позивача іншої дитини та неможливість надання нею достатньої матеріальної допомоги позивачу у зв`язку з продовженням ним навчання не може бути підставою для покладення на відповідача як батька обов`язку сплати аліментів у більшому розмірі, що не відповідає його матеріальному стану.

Визначаючи час, з якого з відповідача на користь позивача слід стягувати присуджену суму аліментів, суд виходить із того, що нормами статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Поряд із цим згідно з частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Суд звертає увагу, що спір щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини, в тому числі яка продовжує навчання, може містити незгоду як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Отже, в разі спору про розмір сум, які сплачуються боржником добровільно, суд може вирішити питання не лише щодо самого стягнення аліментів та їх розміру, а й з урахуванням позиції сторін визначити початок строку стягнення аліментів за рішенням суду з урахуванням добровільно сплачених сум.

Суд враховує, що позивач із позовом про стягнення аліментів звернувся до суду 07.11.2024.

Після пред`явлення позивачем цього позову 16.01.2025 відповідачем була здійснена оплата за навчання позивача в навчальному закладі в сумі 16250 грн., що підтверджується квитанцією, оригінал якої був досліджений у судовому засіданні.

Суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів із дня їх присудження (07.11.2024) призведе до подвійної сплати відповідачем сум за один і той самий період, чим буде покладено на відповідача надмірний тягар.

Отже, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, а також позиції відповідача, суд вважає, що стягнення аліментів на підстав рішення суду необхідно здійснювати з місяця, наступного за місяцем, в якому було добровільно надано позивачу матеріальну допомогу у вигляді оплати вартості навчання в сумі 16250 грн., а саме з 01.02.2025.

Крім того, оскільки відповідачем у січні 2025 року вже було надано позивачу матеріальну допомогу на навчання, то суд не вбачає підстав для допущення негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 01 лютого 2025 року аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. щомісячно до закінчення ним навчання, але не більш як до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

В іншій частині позову відмовити.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 16 годину 30 хвилин 12 лютого 2025 року.

Встановити позивачу та його представнику строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України - протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко