Справа номер 489/3311/24 Головуючий суду першої інстанції Костюченко Г. С.
Провадження номер 22-ц/812/89/25 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Крамаренко Т. В., Яворської Ж. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана через його представника ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2024 року, ухвалене за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

07 травня 2024 року ОСОБА_3 подала до суду зазначений вище позов, який обґрунтовувала наступним.

Позивач вказувала, що вона та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після досягнення повноліття продовжує навчання у 11 класі українського сектору Тбіліської публічної школи імені Михайла Грушевського №41, яке має закінчитися 20 травня 2025 року.

Проживання і навчання у Грузії викликане тим, що після введення на території України воєнного стану будинок, де проживала позивач з дітьми, піддався обстрілу, що спричинило пошкодження квартири.

Рятуючи дітей, позивач вимушена була покинути Україну.

Оскільки ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання у країні, де родина позивача не має власного житла, він потребує матеріальної допомоги з боку батька.

Таку допомогу його батько не надає, хоча має таку можливість, оскільки є засновником та учасником багатьох товариств та власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 12 000 грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону, до досягнення дитиною 23 років.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечував, зазначаючи про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням.

Посилаючись на зазначене ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні позову.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2024 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 9000 грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону, починаючи з 07 травня 2024 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Допущено негайне виконання рішення в межах сплати платежу за один місяць.

З ОСОБА_1 на користь держави стягнуто судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що син сторін ОСОБА_5 у зв`язку з продовженням навчання потребує утримання з боку батька, який має можливість його надавати, оскільки він є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 60 га та засновником господарських товариств, загальний розмір статутних фондів яких становить 544 000 грн.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню, суд вважав, що з урахуванням обставин справи розумним та справедливим буде розмір 9000 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свою скаргу, відповідач вказував, що позивачем не надано доказів, які б вказували на потребу дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням.

Також апелянт вказував на те, що навчання дитини закінчується у травні 2025 року, в той час як судом зазначено, що аліменти необхідно стягувати до досягнення дитиною 23 років.

Окремо ОСОБА_1 зауважував на тому, що дитина, на яку стягнені аліменти ОСОБА_4 , поставлений у нерівне становище з іншими дітьми сторін, які отримують аліменти на 3000 грн менше.

Доводи інших учасників справи

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошено на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З посвідчення НОМЕР_1 від 20.02.2018, виданого ОСОБА_3 , випливає, що вона має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей. У посвідченні вказано, що ОСОБА_3 є матір`ю доньки ОСОБА_6 , 2000 р.н., доньки ОСОБА_7 , 2003 р.н., сина ОСОБА_8 , 2006 р.н., сина ОСОБА_9 , 2009 р.н., сина ОСОБА_10 , 2011 р.н.

У 2020 році ОСОБА_3 указом Президента України присвоєно почесне звання «Мати-героїня».

Згідно з медичним висновком №38 від 26.09.2018 син сторін ОСОБА_9 , 2009 р.н, є дитиною з інвалідністю зі значними обмеженнями рухливої діяльності, з обмеженими можливостями самообслуговування і самостійного пересування.

ОСОБА_3 отримує державну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, про що свідчить довідка Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 13.09.2024.

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Пенсійного фонду України у 2023 році ОСОБА_3 отримувала від цього Департаменту щомісячно по 6700 грн, а у 2024 році по 7100 грн.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків щомісячний дохід ОСОБА_3 у 2023-2024 роках становив 2881,60 грн (соціальні виплати з відповідних бюджетів).

ОСОБА_8 зареєстрований разом з ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 .

З відповіді Слідчого управління ГУ Національної поліції в Миколаївській області від 09.09.2022 випливає, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України за фактом обстрілу будинку АДРЕСА_2 , який відбувся 18 травня 2022 року.

ОСОБА_4 станом на 01 травня 2024 року навчався у 11-Д класі українського сектору Тбіліської №41 публічної школи імені Михайла Грушевського (повна загальна освіта у Грузії становить 12 років). Датою закінчення 12 класу є 20 травня 2025 року.

У 2023-2024 роках ОСОБА_8 доходів не отримував, про що свідчать відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків.

За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у власності ОСОБА_1 перебуває 42 земельні ділянки сільськогосподарського призначення.

ОСОБА_1 є засновником та співзасновником декількох господарських товариств.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за період І кварталу 2023 р. ІІ кварталу 2024 р. ОСОБА_1 у травні 2023 р. отримав від АТ «Укрсиббанк» дохід у сумі 204 грн. Інформація про його доходи в інші місяці відсутня.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2021 року, яке змінено постановою Миколаївського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто аліменти в розмірі по 6000 грн щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набуття рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. У задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2022 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнуто аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн щомісячно з подальшою індексацією відповідно до вимог закону, починаючи з 14 вересня 2021 року і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення 23-річного віку.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що син сторін ОСОБА_5 у зв`язку з продовженням навчання потребує утримання з боку батька, який має можливість його надавати, оскільки він є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 60 га та засновником господарських товариств, загальний розмір статутних фондів яких становить 544 000 грн. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню, суд вважав, що з урахуванням обставин справи розумним та справедливим буде розмір 9000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , оскільки досліджені докази свідчать, що син сторін ОСОБА_5 продовжує здобувати загальну середню освіту, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. ОСОБА_1 , який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, про що свідчать докази про його матеріальний стан.

Однак з урахуванням обставин справи, суд апеляційної інстанції не може погодитися з визначеним судом першої інстанції розміром аліментного зобов`язання, оскільки він не є співрозмірним з метою аліментного зобов`язання.

Суд першої інстанції недостатньо обґрунтував чому на утримання сина ОСОБА_5 відповідач повинен сплачувати аліменти у розмірі більшому, ніж іншим дітям, не прийняв до уваги необхідні потреби дитини та рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей.

З урахуванням матеріального становища відповідача, наявності на його утриманні двох неповнолітніх синів та однієї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, на утримання кожного з яких визначений розмір аліментів у сумі 6000 грн щомісячно, виходячи із засад розумності, виваженості та пропорційності, колегія суддів вважає, що справедливим буде розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 у сумі 6000 грн.

Такий розмір аліментів майже вдвічі перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, який становить 3028 грн, та може задовольнити необхідні потреби сина сторін ОСОБА_5 .

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів змінити в бік їх зменшення.

Посилання відповідача на те, що суд неправильно визначив строк стягнення аліментів, який насправді закінчується у травні 2025 року, а не після досягнення ОСОБА_5 23 років, колегія суддів відхиляє, бо сімейне законодавство передбачає, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Якщо син сторін ОСОБА_5 продовжить навчання після закінчення школи, то продовжиться і обов`язок відповідача щодо його утримання. Якщо ж він не буде продовжувати навчатися, то обов`язок з утримання припиниться.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд визначив аліментне зобов`язання відповідача до закінчення його сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Така конструкція рішення відповідає нормі закону.

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана через його представника ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2024 року в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити, зменшивши його з 9000 грн до 6000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

Ж. М. Яворська

Повний текст постанови складено 07 лютого 2025 року.