Справа № 524/8925/24
Провадження №2/524/617/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 року місто Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Мельник Н.П.,

з участю секретаря судового засідання Стешиної В.О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки (адвоката) Гольдінової О.В.,

представник третьої особи Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Батюк А.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Кременчуцької нотаріальної контори, філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» у м Кременчуці, третя особа Акціонерне товариство «Ощадбанк», про скасування обтяження у вигляді заборони відчуження об`єкта нерухомого майна,

УСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду міста Кременчука звернулась із позовом ОСОБА_1 про скасування обтяження у вигляді заборони відчуження об`єкта нерухомого майна.

У обґрунтування позову зазначила, що являється єдиним спадкоємцем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_2 , 1962 року народження.

Після смерті матері відкрилась спадщина на її майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . На вказаний будинок за померлою ОСОБА_2 зареєстроване право власності у частці 13/25.

Під час оформлення документів на спадщину позивачка дізналась про існування заборони відчуження зазначеного житлового будинку.

Час накладення заборони відповідно до витягу з Державного реєстру заборон відчуження жилих будинків, квартир, а також арештів (заборон), накладених судовими та слідчими органами 14.02.2005 №1680247. Реєстратор заборони - Перша Кременчуцька нотаріальна контора. Підстава обтяження повідомлення № 3 відділення Ощадбанку № 62 у м Кременчуці від 31.05.1988 про видачу позики у розмірі 3800 руб на придбання вказаного будинку. Об`єкт обтяження - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Власник - ОСОБА_2 . Додаткові відомості - архівний номер 1833KREMENCHUG1, архівна дата 26.02.1998.

Зазначила, що її мати ОСОБА_2 вчасно та у повному обсязі виконала умови договору позики, що підтверджується повідомленням філії №10016/0200 Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк». Крім того, повідомила, що мати дійсно розрахувалась за отриману позику, однак не зверталась до нотаріуса із довідкою банку про розрахунок, оскільки вважала, що банк має повідомити нотаріальну контору про виконання зобов`язання та зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна.

Обтяження у вигляді заборони відчуження об`єкта нерухомого майна накладене 36 років тому та порушує права позивачки та її законні інтереси, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпорядження зазначеним майном.

Ухвалою судді позовну заяву залишено без руху із наданням позивачці строку для усунення виявлених недоліків.

Ухвалою судді відкрите провадження по справі із призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, у зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви. За клопотанням позивачки долучено у якості співвідповідача філію Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк».

10.10.2024 відкладений розгляд справи на 11.11.2024 у зв`язку із нез`явленням у судове засідання сторін по справі та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлень про дату, час і місце судового засідання, які станом на початок судового засідання канцелярією суду не передавались.

24.10.2024 до суду надійшов відзив Першої Кременчуцької нотаріальної контори, згідно якого зазначено, що нотаріальна контора не може бути стороною по справі у якості відповідача, просили відмовити у задоволенні позову.

30.10.2024 до суду надійшла заява представника АТ «Ощадбанк» про залучення Товариства у якості третьої особи по справі, оскільки філія Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» не є юридичною особою та не має процесуальної правосуб`єктності відповідно до процесуального законодавства.

12.12.2024 позивачка надала суду заяву про виключення із числа відповідачів по справі філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» у м Кременчуці, проти залучення по справі у якості третьої особи АТ «Ощадбанк» не заперечувала.

12.12.2024 ухвалою суду задоволене клопотання представника АТ «Державний ощадний банк України» про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору АТ «Державний ощадний банк України» із роз`ясненням, що вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, не є наслідком розгляду справи спочатку, роз`ясненням процесуальних прав та обов`язків учасників справи відповідно до ст.43 ЦПК України, у тому числі на подання письмових пояснень щодо позову або відзиву, викладення своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову. Розгляд справи відкладений на 23.01.2025.

У пояснення АТ «Ощадбанк» зазначено, що Товариство та Полтавська філія Товариства не входять до кола суб`єктів державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а тому не можуть відповідати за внесення записів та реєстрацію обтяжень нерухомого майна у відповідних реєстрах. Просили відмовити у задоволенні позову.

16.12.2024 до суду надійшло клопотання Першої Кременчуцької нотаріальної контори про проведення судового засідання 12.12.2024 без їх участі.

20.01.2025 ухвалою судді клопотання представника третьої особи АТ «Державний ощадний банк України» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволене.

20.01.2025 до суду з`явились позивачка, її представник, а також представник третьої особи. Представники відповідачів по справі не з`явились, повідомлені належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 223 ЦПК України. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина 3 ст. 223 ЦПК України).

Заслухавши думку присутніх, керуючись ЦПК України, суд без виходу до нарадчої кімнати постановив розгляд справи здійснювати без участі осіб, повідомлених належним чином.

20.01.2025 заслухані позивачка та її представник, які підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві та уточненнях до неї.

Позивачка наголосила, що її мати ОСОБА_2 вчасно та у повному обсязі виконала умови договору позики, що стверджується повідомленням філії №10016/0200 Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк». Крім того, мати розрахувалась за отриману позику у повному обсязі, однак не зверталась до нотаріуса із довідкою банку про розрахунок, оскільки вважала, що банк має повідомити нотаріальну контору про виконання зобов`язання та зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна. Обтяження у вигляді заборони відчуження об`єкта нерухомого майна накладене 36 років тому, а тому порушує її законні права та інтереси, унеможливлюючи таким чином реалізувати переоформлення, користування та розпорядження зазначеним вище майном.

Представник АТ «Державний ощадний банк України» Батюк А.Г. не заперечував проти задоволення вимог позивачки.

На підставі ст. 240 ЦПК України судом без виходу до нарадчої кімнати оголошена перерва у судовому засіданні.

31.01.2025 у судове засідання не з`явились сторони, повідомлені належним чином. Від представника позивачки (адвоката) Гольдінової О.В. та представника АТ «Державний ощадний банк» Батюк А.Г. надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 223 ЦПК України.

31.01.2025 у судовому засіданні судом безпосередньо досліджено докази по справі.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Позивачка є дочкою померлої ОСОБА_2 , 1962 року народження, що стверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 , виданого 02.10.1980 Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисянського райвиконкому Черкаської області УРСР, про що зроблено запис № 98 у книзі реєстрації актів про народження 02.10.1980.

24.12.2005 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міськрайонного управління юстиції між позивачкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрований шлюб, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 1050. Позивачці після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

26.09.2014 рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука постановлено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яке набрало законної сили 15.10.2014. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу - « ОСОБА_5 ».

16.03.2022 Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 16.03.2022, актовий запис № 16. Позивачці після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 1962 року народження, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 03.06.2023 Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Після її смерті відкрилась спадщина на належне померлій майно, а саме: житловий будинок у АДРЕСА_1 .

Під час оформлення документів на спадщину позивачка дізналась про існування заборони відчуження зазначеного житлового будинку, належного її матері.

Зокрема з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованої 06.08.2024 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідовичем В.М., слідує наступне: 14.02.2005 за № 1680247 реєстратором Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою зареєстровано заборону відчуження об`єкта нерухомого майна (житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ); підстава обтяження повідомлення Автозаводського відділення Ощадбанку № 62 від 31.05.1998 за № 3; власник майна - ОСОБА_2 .

Приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідовичем В.М. за вих №147/02-14 від 07.08.2024 видано ОСОБА_1 довідку про коло спадкоємців по спадковій справі № 85/2023, заведеній 30.11.2023 після смерті ОСОБА_2 . Згідно цієї довідки заяву про прийняття спадщини подано дочкою померлої ОСОБА_1 . Інформація про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, у матеріалах спадкової справи відсутня.

З витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі, виданого 30.11.2023 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідовичем В.М за № 74946681, слідує реєстрація спадкової справи після спадкодавця ОСОБА_2 № 85/2023.

На підставі довідки Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» за вих № 61/615 від 09.02.2022, виданій ОСОБА_2 за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 зареєстрований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 у частці 13/25 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою № 2270 від 24.05.1988, договору користування, посвідченого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою № 2-3030 від 19.10.1988.

З договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою № 2270 від 24.05.1988, слідує, що ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_11 13/25 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з надвірними будівлями за 3920 крб.

На звороті зазначеного договору міститься реєстрований напис Кременчуцького міжміського бюро технічної інвентаризації за № 2704 від 10.06.1988 про те, що 13/25 частин зазначеного вище будинку належить на праві власності ОСОБА_2 .

З договору користування, посвідченого Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою № 2-3030 від 19.10.1988, слідує, що між ОСОБА_12 (власницею 12/25 частин вказаного вище будинку) та ОСОБА_2 (власницею 13/25 частин зазначеного будинку) встановлений порядок користування будинком і надвірними будівлями.

КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» 05.04.2022 на замовлення ОСОБА_2 виготовлено технічний паспорт на належний їй будинок садибного типу за реєстраційним номером № ТІ01:5274-7633-3995-7535 за адресою: АДРЕСА_1 .

У матеріалах справи наявна заборона державної нотаріальної контори про накладення заборони на будівлю ОСОБА_2 на підставі повідомлення № 3 відділення Ощадбанку № 62 у м Кременчуці від 31.05.1988 у зв`язку із видачею позики у розмірі 3800 руб.

З повідомлення керуючого ТВБВ № 10016/0200 філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» у м Кременчуці ОСОБА_13 , адресованого нотаріальній конторі, слідує про виконання зобов`язань позичальником ОСОБА_2 у повному обсязі, припинення іпотечного договору. Крім того, просять зняти заборону відчуження та зареєструвати припинення обтяження на вказаний вище житловий будинок.

З інформації, наявній у матеріалах справи, відомостей, отриманих з Автоматизованої системи виконавчого провадження за посиланням https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors відсутні відомості про будь-які виконавчі провадження за параметрами пошуку « ОСОБА_2 ».

13.09.2024 завідувачем Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Власенко Н. повідомлено ОСОБА_1 за вих №1802/01-16 про неможливість зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна у зв`язку із введенням в дію Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З 01.01.2013 накладення та зняття арештів здійснюється лише на підставі рішення суду.

До зазначеного повідомлення долучене повідомлення Автозаводського відділення № 62 Ощадбанку СРСР адресату Першій Кременчуцькій державній нотаріальній конторі про видачу позики ОСОБА_2 у розмірі 3800 руб строком на 10 років на придбання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо клопотання про виключення із числа відповідачів по справі філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» у м Кременчуці, суд зазначає, що Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою накладена заборона на будівлю ОСОБА_2 на підставі повідомлення № 3 відділення Ощадбанку № 62 у м Кременчуці.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 по справі № 905/386/18 зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин такого майна. Таким чином, відповідачами по справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. (частина 1 ст. 2, частина 1 ст. 4 ЦПК України).

Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є зокрема, його визнання.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлює, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. (пункт 1 частина 2 ст.11 ЦК України)

Відповідно до ст.ст. 182, 321, 391 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 69 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 по справі № 522/1528/15-ц).

Пунктом 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 № 31/5 (далі Положення № 31/5.

Відповідно до пункту 2.1 зазначеного Положення № 31-5 підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 відповідно до ст.ст. 8, 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2013 № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснює орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Згідно ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Пунктами 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 встановлено, що для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком, а саме: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Відповідно до Положення № 31/5 реєстр заборон - це електронна база даних, яка містила відомості про обтяження нерухомого майна, у тому числі накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучені записи про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон виступали державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мали повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство Інформаційний центр Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Підпунктом 5.1 пункту 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 4 ст. 31-2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України «Про нотаріат» проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям.

Пунктом 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

З огляду на те, що по справі на цей час відсутні жодні докази на підтвердження доцільності й необхідності продовження дії обтяження зазначеного вище нерухомого майна, що як наслідок впливає на можливість позивачки повноцінно реалізувати свої права як власника майна, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині вимог про скасування обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна.

При цьому суд враховує, що у справі відсутні жодні відомості на підтвердження того, що внаслідок скасування обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна будуть порушені права інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка у своєму позові не заявляла вимоги про стягнення на їїо користь сплаченого судового збору, а також будь-яких інших судових витрат. Враховуючи ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а тому судовий збір з відповідачів на користь позивача у цьому випадку стягненню не підлягає. Сторони не заявляли про понесення ними інших судових витрат. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.

Керуючись ст. ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 137, 141, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Скасувати обтяження заборону відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_2 , що накладена Першою Кременчуцькою нотаріальною конторою на підставі повідомлення № 3 відділення Ощадбанку № 62 у м Кременчуці від 31.05.1988 (час накладення заборони відповідно до витягу з Державного реєстру заборон відчуження жилих будинків, квартир, а також арештів (заборон), накладених судовими та слідчими органами 14.02.2005 №1680247, додаткові відомості - архівний номер 1833KREMENCHUG1, архівна дата 26.02.1998) та припинити чинність запису про обтяження у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.П. Мельник