31.01.2025 Єдиний унікальний номер 205/3300/23
Провадження номер 2-з/205/143/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Курбанова Н.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

30.01.2025 р. представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу серія ААН № 543779, що зареєстрований 10.11.1998 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сидоровим І.Ф. за № 1-1929 та заборонити будь-яким державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, чи іншим особам, уповноваженим вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначеної вище квартири.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник відповідача зазначила, що ухвалою від 28.11.2024 р. у справі №205/3300/23 заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2023 р. № 205/3300/23, 2/205/1676/23 про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, у розмірі 75741,00 грн., судові витрати на оплату послуг експерта в сумі 4000 грн., всього 79741 грн. 00 коп. та стягнення судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. скасовано. Суд призначив справу до розгляду у загальному позовному провадженні, призначивши підготовче засідання. На даний час відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу серія ААН № 543779, зареєстрований за № 1-1929 від 10.11.1998 p., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сидоровим І.Ф., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 327156439 від 28.03.2023 р. Оскільки відповідач має всі можливості розпоряджатись даною квартирою, як власник, у тому числі дарувати, продавати, передавати права третім особам, позивач вважає, що є підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на це нерухоме майно. Невжиття заходів забезпечення позову, у разі задоволення позову, може унеможливити чи утруднити виконання рішення у справі № 205/3300/23, за яким буде стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти.

Дослідивши матеріали справи, заяви про забезпечення позову, суд вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. До яких серед інших належить накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Предметом спору є спір про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, зокрема стягнення грошових коштів у розмірі 75741,00 грн., та є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав від 28.03.2023 р., 1/1 частини квартири АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу серія ААН № 543779, що зареєстрований 10.11.1998 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сидоровим І.Ф. за № 1-1929 (а.с.83 т.1).

Між сторонами дійсно існує спір, за вирішенням якого позивач звернувся до суду з вказаним позовом, а невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження майна, внаслідок чого може бути істотно ускладнене чи взагалі унеможливлене виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того суду звертає увагу, що вид забезпечення позову у виді арешту майна та заборони вчиняти певні дії, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача ОСОБА_3 , оскільки нерухоме перебуває у її володінні, а обмежується лише будь-яка можливість відчуження його.

Слід зазначити, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому накладення арешту на зазначене вище майно та заборона вчиняти певні дії до ухвалення рішення у справі не порушує законні права та інтереси відповідача. Останній не позбавлений права у будь-який момент звернутися до суду за скасуванням заходів забезпечення позову та навести свої доводи з цього приводу, які будуть предметом ретельного дослідження суду.

Керуючись ст.ст. 149-151 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешту на 1/1 квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу серія ААН № 543779, що зареєстрований 10.11.1998 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сидоровим І.Ф. за № 1-1929.

Заборонити будь-яким державним реєстраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, чи іншим особам, уповноваженим вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу серія ААН № 543779, що зареєстрований 10.11.1998 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сидоровим І.Ф. за № 1-1929.

Копію ухвали направити відділу реєстрації майнових прав Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради за адресою: м.Дніпро, вул. Старокозацька, б.58, кабінет 213, ел. адреса: - для виконання.

Копію ухвали, відповідно до ч. 2ст. 157 ЦПК України, до відома направити заявнику та відповідачам.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала, постановлена без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Курбанова Н. М.