Справа № 191/343/24
Провадження № 2/191/114/24
У Х В А Л А

іменем України

06 лютого 2025 року Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Порошиної О.О.

за участю секретаря Резніченко К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача.

Представник відповідача Марухевич В.Є. в судовому засіданні повідомив, що виконали вимоги позивача про призупинення сплати грошового зобов`язання, тому предмет спору став відсутній.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що дійсно їхні вимоги банком задоволено і призупинено сплату грошового зобов`язання, але зазначив, що від позовних вимог не відмовляється. Унаслідок задоволення вимог відповідачем, свої вимоги не підтримує, просить стягнути понесені позивачем витрати на правову допомогу.

Представник відповідача заперечував проти відшкодування витрат на правову допомогу, у зв`язку з безпідставністю.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріалами цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття провадження, з наступних підстав.

Судом встановлено, що станом 06.02.2025 року відповідачем задоволено вимоги позивача, що не заперечувалося самим представником позивача.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення (постанова ВС від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20).

Предмет даного спору перестав існувати після звернення позивача до суду у зв`язку з призупинення сплати грошового зобов`язання відповідачем, що свідчить про відсутність предмету спору у даній справі.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Відповідно до правил ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Частина 3 статті 142 ЦПК України визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В даному разі позивач не заявляв про відмову від позову на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд закрив провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору (п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України), а тому наявні підстави для застосування наслідків ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач був звільнений від сплати судового збору та поніс витрати на правову допомогу, які становлять 20000,00 тисяч гривень.

За умовами п. 2 Додаткової угоди №1 від 16.01.2024 р. до Договору №78/11-2023 від 11.11.2023 р. гонорар складає 20000,00 грн., які клієнт сплачує до 17.11.2024 р. З наданих позивачем доказів суд не вбачає, що позивачем у вказаний строк були сплачені витрати на правничу допомогу.

За наведених обставин, суд вважає необхідним стягнути судовий збір з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів понесення витрат на правничу допомогу, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

Керуючись ст. ст.255,256,260,353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по цивільній справі № 191/343/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача закрити, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», на користь держави: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збірв розмірі 1211,20 грн.

У задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. О. Порошина