Справа № 131/1710/24
Провадження № 2/131/444/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судових засідань Чех Л.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що відповідач ОСОБА_2 , перебуваючи на військовій службі в Збройних Силах України, не виконує своїх обов`язків щодо матеріального забезпечення їхньої спільної малолітньої дочки ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона наголосила, що відповідач, отримуючи значну заробітну плату, не надає достатньої фінансової допомоги на утримання дитини, витрачаючи кошти на власні потреби. Позивачка також зазначила, що сама вона не працює через перебування у декретній відпустці та отримує лише незначну державну допомогу, яка не покриває навіть прожитковий мінімум для дитини.

На підставі викладеного, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача, а також аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача. Крім того, вона просить відшкодувати витрати на правничу допомогу адвоката при підготовці позову у розмірі 1500 грн., що підтверджено відповідними документами.

Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження суду не надав.

Представник відповідача ОСОБА_4 26.12.2024 подала до суду відзив, у якому зазначила, що відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважаючи, що викладена в позові інформація не відповідає дійсності. Зокрема, відповідач стверджує, що він постійно матеріально забезпечує свою доньку ОСОБА_5 , про що свідчать платіжні інструкції, і заперечує твердження позивачки про відсутність його фінансової підтримки.

Окрім цього, відповідач заперечує достовірність акта обстеження матеріально-побутових умов, на який посилається позивачка, стверджуючи, що цей документ не відповідає вимогам законодавства і містить недостовірну інформацію. Він також вказує, що цей акт було складено особами, які не мали на це відповідних повноважень, тому він не може бути врахований як належний доказ у справі.

Додатково відповідач зазначає, що на його утриманні знаходиться мати, яка є пенсіонеркою, і він надає їй матеріальну допомогу, що підтверджується відповідними платіжними документами. Також він фінансово підтримує свою нерідну сестру, яка самостійно виховує доньку і перебуває на його утриманні.

Відповідач вказує на те, що він отримав травми під час виконання бойових завдань, що підтверджується медичними висновками, і це потребує тривалої та дорогої реабілітації. Окрім цього, він також витрачає значні кошти на забезпечення своєї служби, зокрема придбав автомобіль для фронту.

З огляду на викладене, відповідач просить суд врахувати ці обставини при вирішенні питання щодо стягнення аліментів та стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/16 заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та на утримання дружини в розмірі 1000 грн щомісячно, зменшити витрати на правову допомогу.

Позивачка 02.01.2025 подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що заперечує всі доводи та вимоги представника відповідача. Вона вважає, що зменшення розміру аліментів до 1/16 частки доходу відповідача є безпідставним, оскільки згідно з ч. 5 ст. 183 СК України, на утримання однієї дитини стягуються аліменти в розмірі 1/4 від заробітку платника, що є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч. 2 ст. 182 СК України). Також позивачка заперечує прохання відповідача змінити спосіб стягнення аліментів на матір з частки від заробітку на тверду грошову суму (1000 грн.), оскільки це суперечить ст.ст. 181, 183, 184 СК України, які надають право вибору способу стягнення аліментів особі, з якою проживає дитина (позивачці), а не відповідачу.

Щодо надання відповідачем матеріального забезпечення дитині, позивачка визнає, що він перераховував кошти (20050 грн. та 4020 грн.), але стверджує, що ці кошти були витрачені на потреби дитини та відправлені відповідачу у вигляді речей та повернення залишку. Таким чином, вона заперечує, що відповідач надає достатнє матеріальне забезпечення дитині. Крім того, позивачка вказує, що відповідач припинив дію довіреності, яка надавала їй доступ до його рахунку, що свідчить про небажання відповідача надавати кошти на утримання дитини та матері.

Позивачка також заперечує, що утримання відповідачем інших осіб є підставою для зменшення аліментів, оскільки це є його особистою ініціативою, яка не звільняє його від обов`язку утримувати дитину та матір. Вона наголошує, що відповідач витрачає кошти на сторонні потреби, що свідчить про наявність у нього достатніх ресурсів. Також, позивачка наполягає на відшкодуванні витрат на правничу допомогу (1500 грн.), оскільки ці витрати є обґрунтованими та підтвердженими договором з адвокатом. Таким чином, позивачка вважає, що всі заперечення та вимоги відповідача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Представник відповідача ОСОБА_4 14.01.2025 подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що позивачка підтвердила отримання коштів (20 050 грн. та 4020.10 грн.), але їх використання не доведено як витрати на відповідача, оскільки кошти могли бути використані на власний розсуд позивачки. Перерахунок у сумі 8000 грн. є поточним рухом коштів і не стосується справи.

Щодо утримання інших осіб, то відповідач зобов`язаний утримувати свою матір ( ОСОБА_6 ) та нерідну сестру ( ОСОБА_7 ) згідно зі статтями 202 та 267 Сімейного кодексу України, оскільки вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Крім того, відповідач перебуває у шлюбних відносинах з іншою жінкою, ОСОБА_8 , яка наразі вагітна від нього. Це вимагає від відповідача додаткових витрат на ведення вагітності та майбутні пологи.

Водночас відповідач отримав травми під час виконання бойового завдання, що потребує додаткових витрат на лікування та реабілітацію. Визначений розмір аліментів не повинен погіршувати становище відповідача, враховуючи його фінансові зобов`язання щодо утримання інших осіб, витрати на службу в ЗСУ та стан здоров`я. На підставі вищевикладеного, представник відповідача просить суд встановити аліменти на утримання доньки в розмірі 1/16 заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, встановити аліменти на утримання позивачки у розмірі 1000 грн або мінімальний розмір, передбачений законом, а також зменшити суму витрат на оплату правничої допомоги.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 04.09.2021 зареєструвала шлюб у Іллінецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 61 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачки народилась дитина, дочка ОСОБА_3 батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.08.2024 (а.с. 7).

Позивачка разом з дитиною проживають у житловому будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 20 листопада 2024 (а.с. 12), витягами з реєстру територіальної громади від 22.08.2024 та від 20.11.2024 (а.с.10-11).

В зв`язку з декретною відпусткою позивачка перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької райдержадміністрації з народження дитини, що підтверджується довідкою від 20 листопада 2024 року № 480 (а.с. 8).

Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідачем не доведено належними доказами значне погіршення свого матеріального стану, яке унеможливлювало б сплату аліментів на утримання дитини, а надання фінансової підтримки іншим особам, які потребують допомоги, не повинно здійснюватися за рахунок порушення прав та інтересів дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є правом того з батьків, з яким така дитина проживає і це право не залежить від фінансової підтримки чи відносин батьків.

При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матір`ю, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який має постійний дохід, той факт, що у відповідача відсутні інші стягувачі аліментів, також і те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини, підлягає задоволенню повністю та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та досягнення дитиною повноліття.

Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивачки, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно статті ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, сімейним законодавством передбачено право матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює, чи було укладено офіційно шлюб, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що батько може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить матері незалежно від цієї обставини.

Враховуючи надані позивачем докази, беручи до уваги стан здоров`я та матеріального становища ОСОБА_2 , той факт, що він може надавати матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача

Позивачка скористалася допомогою адвоката, про що свідчить договір про правничу допомогу від 01.12.2024 та квитанція №30 від 04.12.2024. Заперечення представника відповідача щодо завищеного розміру правничої допомоги судом не враховується, адже сума 1500 грн є прийнятною та мінімальною, враховуючи складність та обставини справи, ринок послуг з надання правничої допомоги. Отже, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1500 грн витрат на правову допомогу.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на рахунок держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Керуючись 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно, починаючи з 04 грудня 2024 року і до досягненню дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 грудня 2024 року і до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн, 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору в дохід держави.

Копію цього рішення невідкладно надіслати сторонам.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: