Номер провадження 2/754/845/25
05 лютого 2025 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.
за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.
Стислий виклад позиції Позивача
У цій справі Позивач (Новий кредитор) подав позов, в якому просить стягнути з Відповідача (Позичальника) заборгованість за кредитним договором, укладеним між Відповідачем та ТОВ "Мілоан" (Первісний кредитор), право вимоги за яким було набуто Позивачем на підставі договору про відступлення.
Стислий виклад позиції Відповідача
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.
КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановив заочне рішення), оскільки: 1) Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) Відповідач повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; 3) Відповідач не подав відзив; 4) Позивач не заперечує проти такого вирішення справи (частина четверта статті 223, частини першої, другої статті 280 ЦПК України).
При цьому, Суд вжив усіх необхідних заходів для належного повідомлення Відповідача про розгляд справи. Зокрема, Відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення повідомлення на адресу місця проживання, зареєстровану у встановленому законом порядку (і Відповідач не повідомляв Суду про зміну адреси). Поштові відправлення поверталися з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, що є доказом належного повідомлення (частина п`ята статті 272 ЦПК України).
Додатково Суд надсилав повідомлення на відомий номер телефону, наданий Відповідачем банку, з метою забезпечення його права бути обізнаним про розгляд справи. Інші засоби зв`язку Суду не відомі.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ОЦІНКА СУДУ
20 січня 2023 року TOB "Мілоан" перерахувало Відповідачеві кошти в сумі 7000,00 грн (платіжне доручення 91766177 від 20.01.2023).
Ці кошти були перераховані на виконання договору про споживчий кредит № 9729175 від 20.01.2023, укладеного між TOB "Мілоан" та Відповідачем в електронній формі із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
У цій справі за умовами договору, Відповідач зобов`язаний був повернути кредит протягом 105 днів, тобто не пізніше 05.05.2023 (п. 1.3).
Проте, Позичальник не повернув суму кредиту у строк до 05.05.2023. Натомість, він здійснив лише три платежі по 389 грн (15.02.2023, 01.03.2023 та 05.04.2023), сплативши загалом 1167 грн.
Таким чином, його заборгованість за кредитом станом на 29.07.2024 становить 5833,00 грн.
Водночас, аналіз відомостей про щоденні нарахування та погашення підтверджують, що крім процентів в межах строку кредитування (пункт 1.3 до 05.05.2023) Кредитодавець також нарахував проценти за користування кредитом до 19.06.2023 року з посиланням на пункти 1.6 та пункти 2.3.1.2 договору.
Позивач у позові не обґрунтував та не пояснив правові підстави для нарахування процентів після спливу строку кредитування.
Суд дослідив договір і встановив, що його пункт 1.6 визначає, що тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені в п.п. 2.2, 2.3 цього договору, а пункт 2.3.1.2 у договорі взагалі відсутній.
Натомість, пункти 2.3.1 та 2.3.2 передбачають право Позичальника на збільшення строку кредитування за умови згоди Кредитодавця, про що має свідчити оновлений графік платежів.
Позивач не надав суду ані оновленого графіка платежів, ані інших доказів, які б підтверджували факт збільшення строку кредитування у встановленому порядку.
За висновком Суду після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто після 05.05.2023, Кредитодавець нарахував безпідставно відсотки за користування кредитом, оскільки відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91 постанови від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16, пункт 8.38 постанови 18 березня 2020 у справі № 902/417/18).
Суд, розглядаючи питання щодо стягнення процентів, брав до уваги пункт 4.2. договору, в якому сторони встановили можливість нарахування процентів за порушення грошового зобов`язання (частина друга статті 625 ЦК України) у розмірі стандартної ставки (п. 1.5.3 договору) у разі прострочення виконання зобов`язань.
Цей пункт договору міг би слугувати правовим обґрунтуванням для нарахування процентів за межами строку кредитування. Водночас, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України (пункт 18 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України).
Щодо права вимоги Позивача
Позивач має права вимагати сплату заборгованості, оскільки кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України).
У цій справі Позивач набув права вимоги до Відповідача за договором споживчого кредиту, що є предметом спору, на підставі договору від відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28.08.2023, що був укладений з Первісним кредиторами.
Розподіл судових витрат між сторонами
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, ЦПК України, суд -
У решті вимог відмовити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач має право оскаржити заочне рішення до суду апеляційної інстанції лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Через неявку всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України), а датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) - 05 лютого 2025 року.
Суддя Інна КОВАЛЕНКО