Провадження № 2-др/643/10/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Костенюк А.В.,

представника позивача Цимбалюка С.В.,

представника відповідача Прокопенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка Сергія Васильовича про ухвалення додаткового рішення по справі № 643/10611/23 за позовом ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Цимбалюка Сергія Васильовича до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шевцов Сергій Олександрович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна,-

В С Т А Н О В И В:

28.01.2025 представник позивача адвокат Цимбалюк С.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 643/10611/23 за позовом ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Цимбалюка Сергія Васильовича до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шевцов Сергій Олександрович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування май, в якій просить ухвалити додаткове судове рішення та стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40000 грн. 00 коп.

05.02.2025 від представника адвоката Прокопенко Ю.О. до суду надійшли заперечення проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в яких прохала відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Цимбалюком С.В. до заяви не надано доказів оплати послуг адвоката у розмірі 40 000 грн. з вказанням вартості послуг адвоката, порядку обчислення гонорару адвокату за виконану роботу (фіксований розмір або погодинна оплата), а також банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката. Представник позивача прохає стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані із складанням і поданням до правоохоронних органів заяви про вчинення кримінального правопорушення та участь адвоката під час проведення слідчих дій, але матеріали цивільної справи не містять доказів звертання ОСОБА_1 до правоохоронних органів та проведення будь-яких слідчих дій з участю адвоката Цимбалюка С.В. Цивільна справа не є складною для фахівця в галузі права, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика. Докази, які додані адвокатом до позовної заяви, а саме ухвали та вирок по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_1 є витягами із сайту «судова влада». Крім того, Іванова І.В. своїми діями не сприяла порушенню прав ОСОБА_1 . Вона уклала договір купівлі-продажу, який був посвідчений нотаріально з перевіркою з боку нотаріуса всіх наданих документів та передала грошові кошти, що складали вартість квартири. Іванова І.В. визнана потерпілою за кримінальним провадженням, порушеним за її заявою, визнала позов та добровільно виконала рішення суду, передавши спірну квартиру.Заявлені до відшкодування представником позивача Цимбюлюк С.В. витрати на професійну правничу допомогу становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу справедливого розподілу витрат при розгляді справи. Розмір є нерозумний, невиправданий та необґрунтований.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Цимбалюк С.В. прохав задовольнити заяву та ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу та вирішити питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана ним позивачу. Зазначив, що в договорі зазначено фіксована сума гонорару адвоката у розмірі 40000,00 грн. На теперішній час позивач гонорар не сплатив, проте враховуючи практику Верховного суду не сплата позивачем витрат на професійну допомогу не перешкоджає стягненню таких витрат з відповідачки.

Представник відповідача адвокат Прокопенко Ю.О. заперечувала щодо задоволення поданої заяви, посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях. Водночас, зазначила, що у договорі не визначена сума оплати, а в акті здавання-приймання наданих послуг зазначено серед іншого надання послуг за складання і подання до правоохоронних органів заяви про вчинення кримінального правопорушення та участь адвоката під час проведення слідчих дій, які жодним чином не стосуються даної цивільної справи.

В свою чергу представник позивача зазначив, що 27.09.2023 було укладено два договори про надання професійної правничої допомоги, й до заяви про ухвалення додаткового рішення надано інший договір.

Суд, вислухавши учасників справи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.01.2025 позов ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Цимбалюка С.В. до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шевцов С.О., про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна задоволено.

Відповідно до ч. 2. ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України, визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями ч. 3 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеного в постановах від 21.03.2018 у справі № 815/4300/17, від 11.04.2018 у справі № 814/698/16.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Верховний Суд у справі №727/4597/19 від 16.04.2020 у своїй постанові зазначив, що процесуальним кодексом не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката. Враховуючи наведене, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження розміру витрат, понесених на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання професійної правничої допомоги від 27.09.2023 та акт здавання-приймання наданих послуг від 23.01.2025 за Договором про надання професійної правничої допомоги від 27.09.2023.

З наданого представником позивача договору про надання професійної правової допомоги від 27.09.2023, а саме п.2.2 вбачається, що клієнт відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» оплачує працю Об`єднання по наданню правничої допомоги, означеної у п.1.1. цього договору, за фіксованою ціною, яка визначається, шляхом виставлення Об`єднанням рахунків Клієнту, за фактом виконаних робіт, вартість яких має відповідати (бути не нижче), ніж розмір гонорару адвоката, затвердженому рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17від 211.03.2018 (з наступними змінами та доповненнями).

Пунктом 2.3. Договору про надання професійної правової допомоги від 27.09.2023 визначено, що оплата клієнтом погодженої суми здійснюється у безготівковому порядку шляхом перерахування погодженої суми на поточний рахунок Адвокатського об`єднання «Мельник та партнери».

Разом з цим, суд зазначає, що суду не надано належних та допустимих доказів в підтвердження здійснення оплати позивачем ОСОБА_1 витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 40000,00 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.

Суд враховує, зауваженням та посилання представника позивача на практику Верховного суду щодо витрат на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 910/7310/20.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відшкодування витрат на оплату послуг адвоката здійснюється за наявності документального підтвердження витрат, а саме платіжного доручення про сплату коштів. У разі неподання відповідних документів у суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Розмір відшкодування не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. Суд з урахуванням матеріалів конкретної справи, зокрема ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність.

Розумна необхідність це врахування часу, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду і складність справи; вартість відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні, наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; ціна позову; докази, що підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат (п. 6.5. Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013 року).

Представник позивача зазначав, що 27.01.2023 було укладено два договори про надання професійної правничої допомоги, проте як вбачається з матеріалів справи акт здавання- приймання наданих послуг складений лише за одним Договором про надання професійної правничої допомоги від 27.09.2023. Суд також враховує зауваженням представника відповідача щодо надання представником позивача послуг пов`язаних із складанням і поданням до правоохоронних органів заяви про вчинення кримінального правопорушення та участь адвоката під час проведення слідчих дій, оскільки зазначені послуги не стосуються даної цивільної справи. Окрім того, з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадження № 0003996 від 16.12.2024 вбачається, що із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулась відповідачка ОСОБА_2 .

Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що позивачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів документального підтвердження витрат, а саме платіжного доручення про сплату коштів на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн., відсутності відомостей про витрачений ним час на надання таких послуг саме у даній цивільній справі, розрахунку послуг та наявності заперечень щодо співмірності таких витрат зі сторони відповідача, суд вважає, що в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка Сергія Васильовича про ухвалення додаткового рішення по справі № 643/10611/23 за позовом ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Цимбалюка Сергія Васильовича до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шевцов Сергій Олександрович, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або за наслідками апеляційного перегляду у разі подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В. Поліщук