Провадження № 2/202/1859/2025
УХВАЛА

Іменем України

03 лютого 2025 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мачуського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

представника відповідача адвоката Пітуха В.І.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Дніпро,клопотання представника відповідача та питання про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та об`єднання його із первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа № 202/14003/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

03 січня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Пітух І.В. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав клопотання про перехід розгляду справи з порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на розгляд справи за правилами загального позовного провадження та про направлення справи за підсудністю до Тячівського районного суду Закарпатської області за місцем проживання відповідача, як внутрішньо переміщеної особи.

08 січня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Пітух І.В. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подав зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в якій просить визнати недійсними: Договір факторингу №24062024 від 24.06.2024 року укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» код ЄДРПОУ 4402246, Договір факторингу №27092024 від 27.09.2024 року укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» , Договір факторингу №25072024 від 25.07.2024 року укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» , Договору факторингу №20082024від 20.08.2024 року укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» , Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» з врахуванням укладених до нього Додаткової угоди №3 від 28.07.2021 року; Додаткової угоди №31 від 19.07.2024 року.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник Токаря І.І. просив прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом, перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та передати справу за підсудністю до Тячівського районного суду Закарпатської області за зареєстрованим місцем проживання відповідача, як внутрішньо переміщеної особи.

Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судове засідання не з`явився, натомість в прохальній частині позову зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи та зустрічну позовну заяву, суд холодить наступного висновку.

Згідно зі ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Положеннями зазначеної статті встановлено окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Дослідивши матеріали зустрічного позову ОСОБА_1 та додані до нього документи судом встановлено, що спільний розгляд заявлених вимог за первісним та зустрічним позовами є недоцільним, оскільки це ускладнити вирішення справи.

При цьому, в ході розгляду первісного позову про стягнення заборгованості за кредитним договорами по суті, судом будуть встановлюватись факти укладення даних кредитних договорів, їх умови, наявність заборгованості, її розмір, а також наявність/відсутність підстав для пред`явлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за даними кредитними договорами до ОСОБА_1 .

Згідно ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З урахуванням зазначеного, оскільки спільний розгляд позовів не відповідає вимогам ч.2 ст.193 ЦПК України, то суд доходить висновку про необхідність відмовити у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом та повернення зустрічного позову заявнику.

Вирішуючи клопотання про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, суд зазначає наступне.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Пітух В.І. зазначає, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитними договорами. Ціна даного позову становить 163951,90 гривень, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до п. 5 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 163951,90 гривень, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду в листопаді 2024 року.

У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум працездатних осіб установлено в розмірі 3028 гривен.

Таким чином, в порядку спрощеного позовного провадження можуть бути розглянуті справи у спорах, в яких ціна позову не перевищує 757000 гривень ( 3028 гривень (прожитковий мінімум для працездатних осіб) * 250 (кількість прожиткового мінімуму для працездатних осіб)

Враховуючи ціну позову (163951,90 гривень), що не перевищує розміру, визначеного до п. 5 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи,те, що розгляд справи не становить значний суспільний інтерес , а також думку сторін, суд доходить висновку, що позов може бути розглянутим в порядку спрощеного позовного провадження, а в задоволенні клопотання представника відповідача про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, слід відмовити.

Підстава для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, у зв`язку із наміром відповідача подати зустрічну позовну заяву, не є актуальною, оскільки зустрічний позов ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Щодо клопотання про передачу справи за підсудністю до Тячівського районного суду Закарпатської області, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, зазначено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто права належить до територіальної юрисдикції Авдіївського міського суду Донецької області.

Разом з тим, рішенням Вищої ради правосуддя № 1802/0/15-24 від 11.06.2024 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ Авдіївського міського суду Донецької області», відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено з 1 липня 2024 року територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.

Отже, виконуючи положення ч.1 ст. 27 ЦПК України позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до суду, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (місце реєстрації) відповідача, що не суперечить положенням ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Проте, відповідно до законодавства України довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) фізичної особи.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV(зі змінами та доповненнями) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Відповідно ст. 1 Закону «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 № 1706-VІІ внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.4 вказаного Закону довідкою про взяття на облік підтверджується факт внутрішнього переміщення особи.

Форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджена постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 № 509. Відповідно до п.1 вказаної Постанови довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас, законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення частини першої статті 27, імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.06.2024 року у справі № 554/7669/21.

Оскільки позов ТОВ «ФК ЄАПБ» до ОСОБА_1 прийнято Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська з додержанням правил підсудності за зареєстрованим місцем проживання відповідача, то відсутні підстави для передачі справи за підсудністю до Тячівського районного суду Закарпатської області, в межах територіальної юрисдикції якого зареєстровано місцем проживання відповідача, як внутрішньо переміщеної особи.

Таким чином, клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Пітуха В.І. про передачу справи за підсудністю, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає

Керуючись ст. ст. 19, 27, 31, 187, 190-194, 260-261, 274, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання правочинів недійсним, для спільного розгляду з первісним позовом - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання правочинів недійсним повернути заявнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право звернутись із позовною заявою про визнання правочинів недійсним в загальному порядку, передбаченому чинним законодавством.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Пітуха В.І. про перехід до розгляду справи № 202/14003/24 в порядку загального позовного провадження відмовити.

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Пітуха В.І. про передачу цивільної справи № 202/14003/24 за підсудністю залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Мачуський