справа № 631/1863/24
провадження № 2/631/353/25
У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

10 січня 2025 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М. розглянувши питання можливості відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (адреса місця проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса місця проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1007.

При вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суд бере до уваги, що відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом, визначеним у статті 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

У статті 28 Цивільного процесуального кодексу України визначені випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений в одному з двох і більше судів.

Так, згідно з частиною 2 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

При цьому, суд не має право обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді. Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 27 Цивільного процесуального кодексу України) і правилом альтернативної підсудності (стаття 28 Цивільного процесуального кодексу України) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина 16 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України).

Як убачається з матеріалів справи, зокрема, довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08 квітня 2022 року № 6320- та № 6320-, фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є адреса: АДРЕСА_1 .

Крім того, з повідомлення Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 03 січня 2025 року № 2/12, що надійшло на адресу суду 08 січня 2025 року та зареєстроване за вхідним № 99/25-вх., встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації (відділ № 2 Нова Водолага) як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , довідка № 6320- від 08 квітня 2022 року діюча.

Таким чином, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд бере до уваги, що позивач ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 зареєстровані як внутрішньо переміщені особи на території Нововодолазької об`єднаної територіальної громади Харківської області, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, тож необхідно враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

У частині 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частина 1 та 2 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Статтею 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

Також суд бере до уваги, позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29 липня 2019 року у справі № 409/2636/17, де вказано на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Крім того, у роз`ясненні від 02 вересня 2022 року Верховний Суд зазначив, що особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

Таким чином, виходячи з того, що позивач та відповідач мають статус внутрішньо переміщених осіб й фактично проживають у селі Федорівка Харківського району Харківської області, в даному випадку можливо дану справу розглядати у Нововодолазькому районному суді Харківської області, у тому числі з урахуванням приписів частини 2 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, аби забезпечити право позивача на доступ до суду.

Позовна заява пред`явлена з додержанням вимог статтей 175 177 Цивільного процесуального кодексу України та її слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Істотних недоліків в оформлені матеріалів позову суддею не виявлено.

Підстави, визначені статтями 185 186 Цивільного процесуального кодексу України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Оскільки подані позивачем матеріали не містять явних і очевидних перешкод для прийняття позову до розгляду, то провадження у справі належить відкрити.

Відповідно до частин 2 та 4 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється за правилами загального або спрощеного позовного провадження. При цьому, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ та справ незначної складності.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Малозначними є справи, зокрема про розірвання шлюбу (пункт 4 частини 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України).

Приписи частини 4 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України містять заборону на обрання форми цивільного судочинства, так в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Оскільки предмет позовних вимог не підпадає під обмеження, які визначені частиною 4 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, тому вказана справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 27, частиною 2 статті 28, частиною 5 статті 128, статтями 187, 260, 261, 274, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та відкрити провадження у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/1863/24 (провадження № 2/631/353/25).

Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Призначити судове засідання на 14 годину 00 хвилин 07 лютого 2025 року у приміщенні Нововодолазького районного суду Харківської області, розташованого за адресою: Харківська область, селище Нова Водолага, вулиця Захисників України, будинок № 1.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, протягом якого відповідач має право надіслати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до вимог частини 4 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У строк для подання відзиву, відповідно до частини 1 статті 193 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Відповідач має право не пізніше ніж за п`ятнадцять календарних днів до дати проведення спрощеного позовного провадження надіслати суду заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин 3 5 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Відповідач не пізніше ніж у п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив, має право надати свої заперечення або письмові пояснення щодо відповіді на відзив, оформлені у відповідності з вимогами частин 3 5 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, копія яких одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до вимог статті 83 Цивільного процесуального кодексу України, позивач, особи яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, повинний подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи, а відповідачу одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі надіслати копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://nv.hr.court.gov.ua/sud2028/.

Ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Т. М. Трояновська