Справа № 2512/2275/2012
№ провадження 4-с/738/1/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді - Волошиної Н.В.,

за участі :

секретаря судового зсідання Іванько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця

встановив:

І. Зміст скарги

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, у якій просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойправ Л.О. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 18 листопада 2024 року, визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойправ Л.О. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 18 листопада 2024 року.

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем здійснено нарахування заборгованості зі сплати аліментів, і прийнято постанову про накладення штрафу, яку він вважає незаконною. Вважає, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не внаслідок порушення ним закону, а саме внаслідок дій стягувача, яка подала виконавчий лист більше ніж через десять років після ухвалення рішення суду. За весь цей період він сплачував аліменти у добровільному порядку, що не було враховано державним виконавцем, а тому він не погоджується із розміром нарахованої заборгованості, розрахунку заборгованості по аліментам він не отримував.

ІІ. Позиції учасників судового провадження.

У судове засідання скаржник, стягувач та державний виконавець, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з`явилися, представник скаржника надіслала заяву про розгляд справи без її участі, скаргу підтримує, просила її задовольнити.

Наведене не перешкоджає розгляду скарги відповідно до частини другої статті 450 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом

Рішенням Менського районного суду Чернігівської від 30 жовтня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.10.2012 і до досягнення дитиною повноліття.

З матеріалів виконавчого провадження № 76151328 вбачається, що 26 вересня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Менським районним судом Чернігівської області 30 жовтня 2012 року.

27 вересня 2024 року старшим державним виконавцем Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойправ Л.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 11 листопада 2024 року боржник частково сплачує аліменти, сукупний розмір заборгованості становить 198486,19 грн.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 був працевлаштований з 09 січня 2018 року по 30 липня 2018 року у ТОВ «Буденергомонтаж», з 01 серпня 2018 року по 05 листопада 2018 року у ТОВ «Ютем-інжиніринг», з 09 січня 2019 року по 25 березня 2019 року у ТОВ «БМК-Альпі», з 03 квітня 2019 року по 15 липня 2019 року у ТОВ «ВНТ Профіль», з 15 вересня 2020 року по 28 жовтня 2020 року у ТОВ «Буденергомонтаж», з 20 жовтня 2021 року по 06 грудня 2021 року у ТОВ «ШБ Альтком», з 03 жовтня 2023 року по 06 серпня 2024 року у ПАТ «Броварський завод залізобетонних конструкцій».

Постановою старшого державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойправ Л.О. від 18 листопада 2024 року при примусовому виконанні вказаного судового рішення за невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_1 штраф на користь стягувача ОСОБА_2 у розмірі 99243,09 грн.

18 листопада 2024 року старшим державним виконавцем Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойправ Л.О. було направлено ОСОБА_1 повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, згідно з яким станом на 18 листопада 2024 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 01 листопада 2024 року за період з 01 липня 2018 року по 01 листопада 2024 року становить 198486 грн. 19 коп., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці; відомості про ОСОБА_1 внесено до Єдиного реєстру боржників.

ІV. Мотиви, з яких суд дійшов висновків і закон, яким керувався суд

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За нормою ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В свою чергу відповідно до положень частини першої статті 13 Закону України № 1404-VІІІ, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини четвертої статті 71 Закону 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику, в тому числі і у разі надходження виконавчого документа на виконання від стягувача.

Пунктом 4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі Інструкція) передбачено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача;

інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Статтею 195 Сімейного кодексу України передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Отже, саме на виконавця покладено обов`язок щомісячно обчислювати як розмір аліментів, присуджених у частці від заробітку (доходу), так і заборгованість зі сплати аліментів і повідомляти про її існування та розмір сторонам виконавчого провадження.

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

В даному випадку, в порушення наведених вище вимог закону, виконавцем не виконано вказаного обов`язку, не повідомлено про розрахунок заборгованості боржнику, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості оскаржити визначений виконавцем розмір заборгованості зі сплати аліментів, з якого визначено розмір штрафу, у судовому порядку.

Як убачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість за аліментами платника аліментів ОСОБА_1 визначена виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, хоча з трудової книжки скаржника вбачається, що у період з 2018-2024 років він був працевлаштований.

Як зазначається у поданій скарзі, у період до відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 надавав кошти на утримання дитини у добровільному порядку.

В той же час, як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 по аліментам була розрахована в тому числі і за період поза межами відкриття виконавчого провадження, тобто за період з липня 2018 року по жовтень 2024 року включно, та нараховано суму боргу у цей період у розмірі 198486,19 гривень.

У матеріалах справи відсутні докази вжиття заходів щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_1 у період до відкриття виконавчого провадження.

Частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України № 1404-VІІІ передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів . У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Пунктом 8 вказаної Інструкції передбачено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону. Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу. Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається сторонам виконавчого провадження.

Як вбачається із тексту постанови державного виконавця від 18 листопада 2024 року, державний виконавець, зазначаючи про заборгованість зі сплати аліментів, сума якої перевищує суму відповідних платежів за три роки та станом на 01 листопада 2024 року за розрахунком державного виконавця становила 198486,19 гривень, наклав на Боржника штраф у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 99243,09 гривень.

Штраф було визначено виходячи із сформованої державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів за період з липня 2018 року по 01 листопада 2024 року на суму 198486,19 гривень.

Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 71 Закону №1404-VIII визначений порядок стягнення аліментів, за приписами частини чотирнадцятої якої за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Водночас, згідно з частиною 4 статті 11 Закону №1404-VIII строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Вказані норми Закону станом на день прийняття державним виконавцем спірної постанови про накладення штрафу та ухвалення судом рішення у цій справі є чинними, неконституційними не визнавались.

Пунктом 8 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону.

Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу I цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Таким чином, визначення суми заборгованості зі сплати аліментів здійснюється виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. За наявності такої заборгованості виконавець наділений повноваженнями виносити постанову про накладення штрафу, в якій, серед іншого, вказується розмір заборгованості зі сплати аліментів. При цьому, така заборгованість має розраховуватись виконавцем з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №2610/27695/2012, дата виникнення заборгованості зі сплати аліментів не впливає на можливість застосування штрафу до боржника. Визначальним для вирішення справи є встановлення наявності такої заборгованості на час винесення постанови про накладення штрафу та її сума, з якою пов`язано визначення розміру штрафу.

В той же час, вищевказаним вимогам Закону України «Про виконавче провадження» оскаржувана постанова від 18 листопада 2024 року не відповідає, оскільки при обчисленні суму штрафу державним виконавцем для обрахунку заборгованості зі плати аліментів визначено період з липня 2018 року, в той час як на примусове виконання до ВДВС виконавчий лист №2512/2275/2012 від 30 жовтня 2012 року надійшов лише 26 вересня 2024 року, у зв`язку із чим було відкрито виконавче провадження №76151328.

Водночас, довідка-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 11 листопада 2024 року перед винесенням оскаржуваної постанови свідчить про те, що розрахунок заборгованості здійснено державним виконавцем не з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання (26 вересня 2024 року), а з липня 2018 року.

Державним виконавцем, як підставу для винесення оскаржуваної постанови зазначено статті 63, 75 Закону України № 1404-VІІІ від 2 червня 2016 року, що не відповідає змісту спірних правовідносин і не визначає процедуру накладення обраного виконавцем штрафу, як заходу відповідальності боржника.

Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про незаконність оскаржуваної постанови.

Виходячи із наведеного скаргу необхідно задовольнити, що буде відповідати змісту статті 451 ЦПК.

Керуючись статтями 2, 4, 13, 18, 260, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

П О С ТА Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойправ Лілії Олегівни щодо винесення постанови про накладення штрафу від 18 листопада 2024 року у виконавчому провадженні № 76151328.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бойправ Лілії Олегівни про накладення штрафу від 18 листопада 2024 року у виконавчому провадженні № 76151328.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.В. Волошина