РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №521/16624/23

Пров. №2/766/5842/25

05.02.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

за участю секретаря судових засідань Кошевої А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» заборгованість та кредитним договором № 50017169 від 25.04.2019 у розмірі (станом на 26.02.2023) 499 307,17 гривень, а також просить в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 50017169 від 25.04.2019 розмір якої станом на 26.02.2023 становить 499 307,17 гривень звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW, модель VW Touareg Elegance 3.0 V6 TDI, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2.957 куб. см., 2019 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», встановивши його початкову вартість на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.04.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 50017169, в якому зазначено, що Договір між Сторонами складають цей Кредитний договір. Загальні умови кредитування. Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані Сторонами у відношенні Кредиту.

На підставі та на виконання вимог чинного законодавства та умов укладеного Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу суму кредиту у розмірі 879 090,88 грн та суму додаткового кредиту у розмірі 259 112,00 грн строком на 48 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом для купівлі автомобіля марки VW, модель VW Touareg Elegance 3.0 V6 101. кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2.957 куб. см., 2019 року випуску та сплати страхових платежів.

Положеннями п. 1.4.1. Загальних умов Сторони погодили, но повернення Кредиту здійснюється Відповідачем у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, яким передбачено щомісячну сплату чергових платежів на відповідну дату поточного місяця.

До 10 числа кожного місяця ТОВ «Порше Мобіліті» надсилає Відповідачу відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту (п. 1.4.2. Загальних умов). Так, Позивачем, відповідно до п. 1.4.2. Загальних умов, виставлено Відповідачу відповідні рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів за березень 2022 року-лютий 2023 року, які, в порушення викладених норм чинного законодавства та положень укладеного Кредитного договору, залишилися несплаченими Відповідачем, внаслідок чого виникла заборгованість останнього.

Невиконання Відповідачем своїх обов`язків з оплати чергових платежів з повернення кредиту призвело до виникнення заборгованості у розмірі 305 473,79 грн.

У зв`язку із неналежними виконанням Відповідачем умов Кредитного договору та порушення термінів повернення Кредиту, 30.11.2022 Позивачем направлено Відповідачу вимогу щодо дострокового повернення Кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором (надалі «Вимога»), якою ТОВ «Порше Мобіліті» вимагав від Боржника дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов договору.

Однак, вищевказана вимога Позивача щодо дострокового повернення всієї суми кредиту у встановлені Вимогою строки лишилася проігнорована Відповідачем, внаслідок чого у Відповідача утворилась заборгованість з дострокового повернення кредиту перед Позивачем у розмірі 193 833,38 грн.

З урахуванням зазначеного, Позивач вважає за необхідне звернутися із позовом про стягнення з Відповідача 499 307,17 гривень у судовому порядку.

Щодо звернення стягнення на предмет застави, позивач зазначив, що у Кредитному договорі визначено, що зобов`язання Відповідача перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором забезпечено заставою, згідно з умовами якого Відповідач надав в заставу автомобіль марки VW, модель VW Touareg Elegance 3.0 V6 TDI, кузов НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2 957 куб. см.. 2019 року випуску.

Далі, позивач, посилаючись на норми ст.ст. 19, 20 ЗУ «Про заставу», ст.ст. 590, 591, 598 ЦК України, вважає, що має право на пред`явления позовних вимог про звернення стягнення на Предмет застави.

12.12.2022 Позивачем зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет обтяження, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень, рухомого майна номер 81626015 від 12.12.2022. Цим же витягом номер 81626015 від 12.12.2022 підтверджується відсутність інших обтяжувачів Предмета застави.

Після реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження, зобов`язання Відповідача перед Позивачем так і залишилось невиконаним, у зв`язку з чим Позивач вважає за необхідне звернутись також і з позовом, яким, окрім стягнення заборгованості, просить в рахунок часткового погашення заборгованості Відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» за Кредитним договором звернути стягнення на Предмет застави.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, в обґрунтування вказаної вимоги зазначив, що 24 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» уклало з Адвокатським об`єднанням «КПД Консалтинг» Договір про надання професійної правничої допомоги від 24 травня 2021 року.

Відповідно до пункту 1.1. Договору про надання професійної правничої допомоги від 24 травня 2021 року сторони укладають наступний договір про надання професійної правничої допомоги Виконавцем стосовно питань, пов`язаних із поточною господарською діяльністю Замовника, в тому числі, щодо представництва інтересів Замовника у всіх судах України. Види, зміст, обсяг, строки та умови надання конкретних Послуг визначаються умовами Договору та погоджуються Сторонами в кожному випадку письмово шляхом підписання заявок, які становлять невід`ємну частину цього Договору. Підписання Сторонами заявки в підтвердженням замовлення визначеної в такій угоді послуги Замовником.

Відповідно до пункту 2.2. Договору про надання професійної правничої допомоги від 24 травня 2021 року за представництво інтересів Замовника в судах першої інстанції винагорода становить 25 000,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до пунктів 3.1.-3.4 Договору про надання професійної правничої допомоги від 24 травня 2021 року оплата Винагороди здійснюється в два етапи рівними частинами по 50% кожна.

Перша частина Винагороди за супроводження справи в суді першої інстанції оплачується після підписання Сторонами заявки щодо надання послуг по визначеній справі, або прийняття рішення про подання апеляційної касаційної скарги, або відкриття апеляційного, касаційного провадження по такій справі. Оплата послуг здійснюється Замовником на підставі рахунку та акту приймання-передачі наданих послуг Виконавця протягом 5 робочих днів з моменту їх отримання.

Друга частина Винагороди оплачується після винесенyя ухвали рішення/постанови суду відповідної інстанції, винесенням яких завершено розгляд справи у відповідній судовій інстанції. Оплата здійснюється на підставі рахунку Виконавця до акту приймання-передачі, підписаного Сторонами відповідно до п.3.4. Договору. Зазначений рахунок надається Виконавцем протягом 5 робочих днів з дня прийняття відповідної ухвали рішення постанови суду, та підлягає оплаті Замовником протягом 5 робочих днів з моменту отримання рахунку.

Факт надання Виконавцем послуг з супроводження розгляду справи у відповідній інстанції суду засвідчується підписанням між Сторонами відповідного акту приймання-передачі наданих послуг наступного робочого дня після завершення розгляду справи або отримання інформації Замовником від Виконавця про результати розгляду справи. При цьому, оплата другої частини Винагороди за такі послуги здійснюється відповідно до п.3.3. Договору.

З метою належного захисту своїх прав та інтересів, на виконання Договору про надання юридичних послуг, Позивач та Адвокатське Об`єднання «КПД Консалтинг» підписали Заявку на надання послуг до Договору про надання професійної правничої допомоги від 24 травня 2021 року.

Відповідно до пункту 1 Заявки на надання послуг Замовник передає, а Виконавець, приймає на супроводження справу та позовом Замовника до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення за Кредитним договором № 50017169 від 25.04.2019.

Станом на момент подання позову по справі Позивачем було сплачено на рахунок АО «КПД Консалтинг» 12 500 грн. 00 коп.

Щодо другої частини оплати, то станом на момент подання цієї позовної заяви вона не здійснена, проте зобов`язання Позивача в цій частині буде виконано відповідно до умов договору.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.12.2023 відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

У судове засідання у час, призначений для розгляду справи по суті, відповідач повторно не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за останнім відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем її проживання (поштове відправлення не вручено у зв`язку із «відсутністю адресата за вказаною адресою»), направленням судових повісток через смс-повідомлення за номером телефону, зазначеним у позовній заяві (доставлено у судові засідання, призначені на 01.08.2024, 17.10.2024, 14.12.2024, 05.02.2025), опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору відповідачка не скористалася. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності, суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Натомість, 20.12.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про звернення стягнення на предмет застави (без подання позовної заяви), в якій просив задовольнити заяву та визнати за ним право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на легковий автомобіль VOLKSWAGEN Touareg DENA SBT; реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_4 , колір - сірий металік, рік випуску - 2019; визнати недійсним укладений ОСОБА_1 , як заставодавцем, та ТОВ «Порше Мобіліті», як заставодержателем, договір застави легкового автомобіля VOLKSWAGEN Touareg DENA SBT; реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_4 , колір - сірий металік, рік випуску - 2019.

Ухвалою суду від 16.02.2024 ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заяви про вступ у справу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги.

Враховуючи вручення відповідачці судових повісток у передбачений ЦПК України спосіб, що свідчить про обізнаність відповідачки про наявність у суді вказаного позову, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25.04.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 50017169, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у розмірі 1638277,67 грн, з реальною річною ставкою 27,42%.

Згідно з Графіком погашення кредиту, долученого до кредитного договору, ОСОБА_1 мала сплатити кредитні кошти разом із відсотками у період з 15.05.2019 по 15.04.2023.

Разом з цим, до матеріалів позову долучено «Зведену облікову виписку по кредитному договору клієнта ОСОБА_1 », надану за період з 26.04.2019 по 01.02.2023, відповідно до якої зазначено суми отриманих ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором, у тому числі розраховано заборгованість відповідачки та зазначено, що всього нараховано - 1317624,48 грн, всього сплачено - 1012150,69 грн, непогашена сума заборгованості по виставленим рахункам - 305,473,79 грн, заборгованість по сумі кредиту становить - 193833,38 грн.

Таким чином, згідно із вказаним розрахунком заборгованості, а також викладеними у позові поясненнями з цього питання, станом на 01.02.2023 утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 305473,79 грн., а сума 193833,38 грн. є сумою, яку позивач просить стягнути з відповідачки достроково, як залишок несплаченого кредиту.

Натомість, суд звертає увагу на те, що вказане не узгоджується із Графіком погашення кредиту, відповідно до якого за період з 15.02.2024 по 15.04.2024 сума, яку має сплатити відповідач, складає 82405,69 грн., а не 193833,38 грн., як це стверджує позивач.

Отже, вищевказаний розрахунок заборгованості не підтверджує наявність заборгованості у розмірі 499 307,17 грн., яку просить стягнути з відповідача ТОВ «Порше Мобіліті» у позовних вимогах.

Щодо заявленої позивачем позовної вимоги про звернення стягнення на предмет застави слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

У силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України).

У частині першій статті 574 ЦК України вказано, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно із частиною першою статті 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема, річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави (частини перша, друга статті 583 ЦК України).

У договорі застави визначаються суть, розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, тa (або) посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Опис предмета застави у договорі застави може бути поданий у загальній формі (вказівка на вид заставленого майна тощо) (стаття 584 ЦК України).

Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частинами першою, другою, п`ятою, шостою статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави.

У частині першій статті 591 ЦК України зазначено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.

Правове регулювання застави рухомого майна здійснюється ЦК України, Законом № 2654-ХІІ, а також спеціальним Законом № 1255-IV.

Разом з тим процедура звернення стягнення на заставлене рухоме майно передбачає активні дії заставодателя, який повинен передати предмет обтяження, якщо той перебуває у його володінні. А саме стаття 27 Закону № 1255-IV закріплює порядок повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та передбачає, що, якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна (далі - Державний реєстр обтяжень) відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинне містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом строку, що визначається згідно з частиною другою статті 28 цього Закону.

У статті 28 Закону № 1255-IV вказані правові наслідки невиконання вимоги обтяжувача. Так, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або тієї частини цього зобов`язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв`язку з пред`явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов`язання, сплати інших сум. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження або іншого строку, встановленого за домовленістю обтяжувача та боржника, зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. У разі отримання предмета обтяження у володіння обтяжувач зобов`язаний до закінчення процедури звернення стягнення вживати заходів щодо збереження відповідного майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону.

Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує вимогу обтяжувача щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Строк, визначений частиною другою цієї статті, не може бути встановлений за домовленістю обтяжувача та боржника меншим ніж 30 днів, якщо хоча б одним боржником (за забезпеченим обтяженням зобов`язанням, майновим поручителем тощо) за відповідним забезпечувальним обтяженням є фізична особа та/або забезпечене відповідним обтяженням зобов`язання не пов`язане зі здійсненням хоча б одним боржником за таким зобов`язанням підприємницької діяльності, а також не може бути меншим, ніж зазначений у Державному реєстрі обтяжень строк, встановлений обтяжувачем з вищим пріоритетом та боржником.

Вищевказане узгоджується із позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 645/6151/15-ц (провадження № 14-99цс21).

Крім того, як установлено в частині першій статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.04.2019, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Юг-Авто» та ОСОБА_1 , остання стала власником автомобіля марки VOLKSWAGEN Touareg DENA SBT, кузов НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_4 , колір - сірий металік Siliziumgrau, рік випуску - 2019. Зазначене підтверджується і свідоцтвом про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

25.04.2019 між Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено договір застави № 50017169, де предметом застави виступив автомобіль VOLKSWAGEN Touareg DENA SBT, державний номерний знак НОМЕР_6 , кузов НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_4 , колір - сірий металік Siliziumgrau, рік випуску - 2019.

Відповідно до п.1.1 договору застави, за домовленістю сторін заставна вартість предмета застави становить 2197727,20 грн.

Згідно з пунктом 2.1.1 договору застави, у разі невиконання Заставодавцем зобов`язань за Договором (кредиту), задовольнити за рахунок Предмету застави свої вимоги у порядку, зазначеному п. 5 цього Договору, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на отримання Предмету застави та його реалізацію.

Пунктом 5 договору застави передбачено порядок задоволення вимог заставодержателя, у тому числі шляхом: добровільної передачі предмета застави у власність заставодержателя, здійснення нотаріусом відповідного виконавчого напису, за рішенням суду.

Пунктом. 4.1 вказаного договору сторонами визначено, що заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена протягом 10 (десяти) робочих днів з дня направлення Заставодержателем відповідного повідомлення, звернути стягнення на Предмет застави у разі: передачі Заставодавцем Предмета застави іншій особі без попередньої згоди Заставодержателя згідно з порядком, зазначеним у пунктах 1.7.2.3.4; порушення Заставодавцем правил про заміну Предмета застави, що встановлені в пунктах 1.5, 2.3.3; у разі порушення Заставодавцем правил про наступну заставу, що передбачені в пунктах. 1.6. 2.3.4; у разі порушення Заставодавцем правил про розпорядження Предметом застави, згідно з пункту 2.3.4; у разі порушення Заставодавцем зобов`язань щодо вживання заходів, необхідних для збереження Предмета застави, що передбачені в пунктах 2.3.1, 2.3.2; у разі порушення вимог пунктів 1.9, 2.3.7, 2.3.8.

Тобто у вказаному договорі сторони досягли згоди щодо способів звернення стягнення на предмет застави як на підставі рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса, так і шляхом позасудового врегулювання, а також передбачили можливість набуття права власності на предмети застави у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Слід звернути увагу на те, що договором застави не передбачено право заставодержателя одночасно стягувати в судовому порядку заборгованість за кредитним договором, укладеним саме з метою купівлі транспортного засобу (предмету застави), та звертатися до суду із позовом про зверненням стягнення на предмет застави. Вказане, у разі задоволення обох позовних вимог одночасно, по своїй суті є фактично подвійним стягненням заборгованості на користь позивача.

Крім того, у частині сьомій статті 20 Закону № 2654-ХІІ передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

З метою звернення стягнення на предмет застави обтяжувач (заставодержатель, стягувач) повинен неухильно дотримуватись порядку дій, передбаченого спеціальним для цього виду правовідносин Законом № 1255-IV.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 23 Закону № 1255-IVвідповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Якщо предметом забезпечувального обтяження є два або більше об`єктів, обтяжувач отримує задоволення за рахунок такої їх кількості, яка достатня для повного задоволення забезпеченої обтяженням вимоги. У цьому разі обтяжувач самостійно визначає рухоме майно, на яке звертається стягнення.

Згідно з частинами першою - третьою статті 24 Закону № 1255-IVзвернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Частиною четвертою статті 43 Закону № 1255-IVвизначено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру обтяжень на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Порядок реалізації предмета забезпечувального обтяження за рішенням суду визначений в статті 25 Закону № 1255-IV. У частині першій цієї статті вказано, що обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Тобто Законом № 1255-IV встановлені певні зобов`язання заставодержателя на виконання дій до звернення з позовом до суду.

У матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення позивачем інших обтяжувачів про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет застави, як того вимагає частина перша статті 25 Закону № 1255-IV.

Разом з цим, суд враховує ту обставину, що в межах вказаного позову до суду звернулася особа ( ОСОБА_2 ), яка стверджує про те, що має права на предмет застави як на майно, яке є спільним майном подружжя, і в разі звернення вказаної особи до суду із відповідним позовом існує вірогідність того, що судом може бути визнано право власності інших осіб на предмет застави - автомобіль VOLKSWAGEN Touareg DENA SBT, державний номерний знак НОМЕР_6 , кузов НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_4 , колір - сірий металік Siliziumgrau, рік випуску - 2019.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 202/29241/13-ц (провадження № 14-118цс18) за позовом про звернення стягнення на предмет застави, стягнення грошових коштів вказано, що оскільки позивач не виконав вимог, передбачених статтею 24 Закону № 1255-ІV та не надав витягу з Державного реєстру обтяжень на підтвердження наявності чи відсутності інших обтяжувачів для перевірки виконання вимог, передбачених статтею 25 зазначеного Закону, суди зробили правильний висновок про відмову в задоволенні вимог про звернення стягнення на предмет застави.

Також у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18) за позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Вказані вимоги є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача.

Отже невстановлення факту реєстрації в Державному реєстрі обтяжень відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження, а також факту надіслання іншим обтяжувачам повідомлення про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет застави свідчить про недотримання позивачем процедури звернення стягнення на заставлене майно та є підставою для відмови в задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на заставлене майно саме з цих підстав, оскільки у протилежному випадку можуть бути порушені права інших заставодержателів і такі порушення можуть бути невідновними.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, а також відсутність належних доказів наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 499 307,17 грн., недотримання позивачем процедури звернення стягнення на заставлене майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, а саме: сплачені позивачем судовий збір у розмірі 7489,61 грн. та витрати на правничу допомогу не розподіляються, а покладаються на нього.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525-526, 549, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст.77-81, 141, 263, 265, 287 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. Л. Черниш