Єдиний унікальний номер 341/1987/24
Номер провадження 2/341/100/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 січня 2025 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Куценка М. О.,

за участю секретаря судового засідання Сегін І. І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Представник Кіріченко Віталій Михайлович в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» (далі - банк, позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 173273,48 та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Позовні вимоги обгрунтовуєтим, що ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг. Підписана 07.06.2012 ОСОБА_1 анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачу встановлено відновлювальну кредитну лінію, яку в подальшому було збільшено до 160000 гривень, зі строком кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації, процентною ставкою, яка була змінена в процесі користування рахунком на 36 % річних, а також видано кредитні карти для можливості користування рахунком. Підписанням анкети- ОСОБА_2 здійснив дії на укладення з банком договору про надання банківських послуг та підтвердив отримання і ознайомлення з інформацією про умови кредитування.

Банк свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту та на умовах, передбачених договором. Відповідач зобов`язався повернути витрачену кредитну лінію та відсотки за користування коштами.Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за договором про надання банківських послуг від 07.06.2012№ б/н, у зв`язку з чим у нього перед АТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість і станом на 22.07.2024 року становить 173273 гривень 48 копійок, а саме: 142827,12 гривень заборгованість за тілом кредиту;30446,36 гривень заборгованість за простроченими відсотками.

На підтвердження заявленої до стягнення суми заборгованості позивач надав суду копії анкети-заяви від 07.06.2012 (а. с. 145), заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а. с. 146-161), анкет-заяв від 10.08.2021 (а. с. 162-163) копію паспорта споживчого кредиту (а. с. 164-168), копію витягу з«Умов та Правил надання банківських послуг» (а. с. 169-193), розрахунок заборгованості за договором № б/н від 07.06.2012 станом на 22.07.2024 року (а. с. 8-25), виписку за договором № б/н від 07.06.2012(а. с. 26-144).

Ухвалою суду від 26.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 218).

Представник АТ КБ «Приватбанк» позов підтримав, подавши до суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с. 245).

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про причину неявки суд не повідомив. Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву на позов до суду не надходило.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач повідомлявся про дату, час та місце судового засідання за адресою його місця реєстрації, проте до суду повернувся конверт з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 243).

Згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації про їхні адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, ОСОБА_1 повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов до суду не надав, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив, що між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг від 07.06.2012№ б/н. Шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських ОСОБА_3 підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку.

Відповідно до умов договору відповідачу, як позичальнику, було встановлено відновлювальну кредитну лінію, яку в подальшому було збільшено до 160000 гривень, з строком кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації, процентною ставкою, яка була змінена в процесі користування рахунком на 36 % річних, видано кредитні карти для можливості користування рахунком. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти за користування коштами відповідно до розміру ставок, узгодженихз банком.

З виписки за договором №б/н за період з 11.08.2015по25.07.2024вбачається, що ОСОБА_1 користувався наданими банком кредитними коштами, про що відображено у відповідних операціях (а. с. 26-144).

Відповідач свої зобов`язання за вищевказаним договором не виконав, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість, яка станом на 22.07.2024 відповідно до розрахунку заборгованості складає173273,48 гривень, з яких: 142827,12 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 30446,36 гривень заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 8-25).

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували виконання зобов`язання відповідачем за договором № б/н від 07.06.2012 у строки та на умовах, визначених в ньому, матеріали справи не містять.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Ч. 2ст. 11 ЦК Українивизначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 207ЦК України правочинвважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Загальні умови виконання зобов`язань визначено ст. 526 ЦК України, в якій передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Положеннями ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ч. ч. 1-2 ст. 612 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістомст. ст. 626,628 ЦК України договоромє домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1ст. 1054ЦК України закредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048ЦК України).

Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1ст. 633ЦК України публічнимє договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Ч. 2ст. 1054 ЦК Українивстановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Як встановлено, за порушення умов кредитного договору № б/н, укладеного між позивачем та відповідачем 07.06.2012року у останнього виникла заборгованість, яка підтверджується наявними у справі доказами, і станом на 22.07.2024 становить 173273,48 гривень.

Доказів виконання зобов`язань відповідачем за вказаним договором до суду не надано.

З огляду на вищевикладене, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 173273,48 гривень, з яких: 142827,12 гривень заборгованість за тілом кредиту, 30446,36 гривень заборгованість за відсотками.

За результатами розгляду справи відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає, що з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім згідно платіжної інструкції судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12,81,89,133,141, 247,263,265,280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (м. Київ, 01001, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 07.06.2012 року у розмірі 173273 (сто сімдесят три тисячі двісті сімдесят три) гривні48 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (м. Київ, 01001, вул. Грушевського, 1Д, ) судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотиристадвадцять дві) гривні40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМихайло КУЦЕНКО