Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на 1/6 часку житлового будинку в порядку набувальної давності, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач із позовною заявою до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на 1/6 часку житлового будинку в порядку набувальної давності. Свої вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку АДРЕСА_1 . Спадкоємцем померлого була його дружина - нині покійна мати позивача ОСОБА_2 , а також в силу закону його неповнолітні діти: позивач та його сестра ОСОБА_3 , 1951 року народження. Позивач та його неповнолітня сестра успадкували по 1/6 частці спадкового майна, 4/6 частки отримала їх покійна мати. Сестра позивача не підтримувала стосунки з матір`ю та позивачем, вона ще в 70-х роках виїхала на постійне місце проживання до Хмельницької області де вийшла заміж. В останнє позивач бачив сестру в 1993 році коли вони оформлювали свої спадкові права на будинок. В 2004 році покійній матері позивача повідомили, що донька померла. В 2007 році померла мати позивача, яка на випадок смерті залишала заповіт на ім`я позивача. Позивач після смерті матері спадщину прийняв та належним чином оформив свої спадкові права. В 2021 році позивач вирішив привести документи на будинок до ладу і зареєструвати своє право на 1/6 частку будинку, так як сестра його померла, спадщину ні хто не прийняв, а він фактично володіє часткою будинку, що належала його покійної сестрі протягом 17 років, але з`ясувалось, що позивач не має юридичних підстав для реєстрації права власності на 1/6 частку будинку, яка формально все ще належать його покійній сестрі, що вбачається з довідки БТІ.

Тому, просить визнати за позивачем в порядку набувальної давності право власності на 1/6 частку будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 47 м.кв., який складається з житлового будинку літера А-1, сараю літера Б, сараю літера В, вбиральні літера Г, погребу літера Д, водопроводу № 1, воріт № 2, огорожі № 3, по АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці Слов`янської міської територіальної громади площею 884 м.кв.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких заявлені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив суд ухвалити рішення на власний розсуд, із урахуванням наявних у справі матеріалів.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на 1/6 часку житлового будинку в порядку набувальної давності, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Свідоцтва на право на спадщину за законом, виданого 30.07.2008 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Причепою В.Р., зареєстровано в реєстрі за № 1-3446, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 4/6 частка будинку АДРЕСА_2 , з відповідною часткою господарських та побутових будов та споруд.

Відповідно до Довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 1156/0.81-2024 від 28 квітня 2024 року, станом на 01.01.2013 року, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано: 1/6 частка за ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Першою слов`янською державною нотаріальною конторою Донецької області 28.08.1993 року, за № 3-2489; 5/6 частки за ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Першою слов`янською державною нотаріальною конторою Донецької області 28.08.1993 року, за № 3-2489, та свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Першою слов`янською державною нотаріальною конторою Донецької області 30.07.2008 року, за № 1-3446.

Як зазначено у Домовій книзі для прописки громадян, які мешкають у буд. АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за зазначеною адресою з 27.08.2005 року, що підтверджується відповідними відмітками про прописку.

Відповідно до Технічного паспорту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого ФОП ОСОБА_5 , станом на 28.04.2021 року, на території домоволодіння знаходяться: житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 19,7 к.м., загальною 47,6 кв.м., сарай літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», погріб літ. «Д», водопровід № 1, ворота № 2, огорожа № 3.

Як видно з копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Нетішин Хиельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 172.

Відповідно до листа Нетішинської державної нотаріальної контори Хмельницької області № 361/01-16 від 16 листопада 2024 року, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , відсутня.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, що: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна у її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалося протягом всього строку набувальної давності.

Набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю можливо лише за наявності у сукупності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та безперервний строк володіння ним.

Аналіз поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, дає підстави для висновку, що добросовісність, як одна із засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивачі, як володільці майна, повинні бути впевненими у тому, що на це майно не претендують інші особи і вони отримали це майно за таких обставин і таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужими майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних з набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

У постанові від 27 червня 2019 року у справі № 175/2338/16-ц (провадження № 61-2017св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду визначив, що за набувальною давністю може бути визнано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, а також на майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 328, 344, 1216, 1218, 1225, 1268, 1296 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 12, 13,76, 81, 89, 200, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на 1/6 часку житлового будинку в порядку набувальної давності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , в порядку набувальної давності право власності на 1/6 частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку «А-1», житловою площею 19,7 к.м., загальною площею 47,6 кв.м., сараю літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», погребу літ. «Д», водопроводу № 1, воріт № 2, огорожі № 3.

Повний текст рішення виготовлений 07 лютого 2025 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко