Справа № 761/3315/24
Провадження № 2/761/1901/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 січня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Аббасової Н.В.,

при секретарі: Сухині А.С.,

за участі:

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що відповідач ОСОБА_2 , своїми протиправними діями завдав їй матеріальної та моральної шкоди, а саме, 15.05.2016 року ОСОБА_2 близько 12.10 год. перебував у кіоску за адресою АДРЕСА_1 , де безпричинно навмисно спричинив позивачу тілесні ушкодження, а також розбив дзеркала у належному позивачу автомобілі.

За вказаною подією були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та дії відповідача кваліфіковано за ч. 3 ст. 296 КК України.

У результаті протиправних дій ОСОБА_2 позивач зазнала матеріальних збитків та моральних страждань.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2022 звільнено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке 15.05.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006149 закрито.

Цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду, роз`яснено ОСОБА_1 її право на пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства.

Оскільки відповідачем не відшкодовано матеріальну та моральну шкоду, позивачка звертається до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача майнової шкоди у розмірі 26 314,89 грн. та моральної шкоди у розмірі 40 000 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 січня 2024 року матеріали позовної заяви було передано на розгляд судді Аббасовій Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року у справі про відшкодування шкоди, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

09.09.2024 на адресу суду надійшла заява позивачки, якою остання просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду з урахуванням зростання цін на ремонт автомобіля, надала рахунок на оплату ремонту автомобіля станом на 06.09.2024 та просила стягнути з відповідача шкоду у розмірі 32 398,51 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, зазначивши що матеріальна шкода з відповідача має бути стягнута з урахуванням ціни відновлювального ремонту станом на час розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В силу ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У свою чергу, загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2022 звільнено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке 15.05.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006149 закрито. Цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду, роз`яснено ОСОБА_1 її право на пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набрала законної сили.

Як вбачається зі змісту ухвали, 15.05.2016 року ОСОБА_2 близько 12.10 год. перебував у кіоску за адресою, АДРЕСА_1 , де безпричинно розпочав висловлюватися до ОСОБА_1 нецензурними виразами та погрожувати фізичною розправою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин схопив ОСОБА_1 за ліву руку та штовхнув спричинивши їй фізичного болю. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_2 15.05.2016 перебуваючи біля під`їзду за адресою, АДРЕСА_1 безпричинно розпочав висловлюватися до ОСОБА_1 нецензурними виразами та погрожувати фізичною розправою та з хуліганських спонукань, безпричинно став наносити удари по тілу ОСОБА_1 від яких остання ухилялася.

Крім того, 15.05.2016 року ОСОБА_2 приблизно о 14.20 год. перебував біля автомобіля марки «Subaru Forester», сірого кольору днз НОМЕР_1 , який знаходився на тротуарі біля будинку за адресою, АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_1 та з метою вчинення хуліганських дій пошкодив вказаний автомобіль, а саме своєю правою ногою наніс один удар по лівому дзеркалу заднього виду, відламавши його та через дві хвилини своєю правою ногою наніс два удари по правому дзеркалу заднього виду відламавши його.

Далі, 15.05.2016 року, ОСОБА_2 близько 16.05 год. перебував у дворі будинку за адресою, АДРЕСА_1 , вкотре безпричинно почав висловлюватися до ОСОБА_1 нецензурними виразами та погрожувати фізичною розправою. В цей час, з метою припинення хуліганських дій обвинуваченого, ОСОБА_3 відвів у сторону ОСОБА_1 до службового автомобіля працівників поліції для запобігання конфлікту, а ОСОБА_2 обурившись таким вчинком ОСОБА_3 , розпочав висловлюватися до останнього нецензурними висловами та погрожувати фізичною розправою та в подальшому, приблизно о 16.15 год., з хуліганських спонукань, безпричинно наніс два удари в область голови та щелепи та наносив удари по тілу, чим спричинив фізичного болю.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, враховуючи визначений ч. 6 ст. 82 ЦПК України принцип обов`язковості ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності суду у питанні вини відповідача, позивачка у силу того, що цивільний позов у рамках розгляду кримінальної справи залишено без розгляду, правомірно звернулася до суду із даним позовом у порядку цивільного судочинства про відшкодування шкоди.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_2 закрито на підставі ст. 49 КК України.

Згідно п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Поряд з цим, закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду (Постанова ВС від 10 серпня 2021 року у справі № 161/694/20).

В ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2022 зазначено, що судом обвинуваченому ОСОБА_2 роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності є нереабілітуючою обставиною, однак він наполягав на закритті даного кримінального провадження.

Враховуючи, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 закрито з нереабілітуючих підстав, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, суд на підставі ч.6 ст.82 ЦПК України виходить з того, що мало місце завдання потерпілій особі шкоди.

Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В силу ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Обґрунтовуючи наявність майнової шкоди у розмірі 32 398,51 грн. позивачка посилається на рахунок на оплату по замовленню № БПЗ001536 від 06.09.2024.

Як встановлено судом та вбачається з протоколу огляду місця події від 15.05.2016, в ході огляду місця події виявлено автомобіль марки «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 на якому наявні пошкодження у вигляді відриву обох дзеркал заднього виду. Інших видимих пошкоджень автомобіля не виявлено.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, станом на час завдання шкоди, становила 19 703,66 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт № АП-0003344 від 17.05.2016.

На підставі цього, суд відхиляє посилання позивачки про стягнення шкоди станом на час розгляду справи у розмірі 32 398,51 грн., оскільки в матеріалах справи міститься Акт виконаних робіт № АП-0003344 від 17.05.2016, згідно якого станом на 17.05.2016 (на момент завдання такої шкоди) вартість відновлювального ремонту, пошкодженого неправомірними діями відповідача автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 становила 19 703,66 грн., а тому суд дійшов висновку, що саме така сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Суд зазначає, що на час розгляду справи неможливо установити причинно - наслідковий зв`язок між збитками, завданими позивачу внаслідок кримінального правопорушення, події якого мали місце у травні 2016 року та пошкодженнями автомобіля, на оплату за ремонт яких позивачу виставлено рахунок № БП 3001536 від 06.09.2024.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, належить задовольнити частково, а саме: стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 19 703,66 грн.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає про таке.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

В обґрунтування своїх вимог про стягнення моральної шкоди позивачка зазначає, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 вона зазнала моральних тортур, де також мали місце погрози життю та знищення майна. Також позивачка зазначає, що дотепер продовжуються проблеми зі здоров`ям у вигляді болів у нозі, виключення носіння вантажів, обмеження фізичної активності. Наслідки цієї події, що сталася потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів.

У висновку експерта № 1284 від 16.05.2016 встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_4 виявлено ушкодження, а саме синці та садна. Згідно вказаного висновку експерта тілесні ушкодження ОСОБА_4 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховний Суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивачки, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення та виходячи з міркувань розумності та справедливості, та вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди з відповідача на користь позивачки в сумі 5 000 грн.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в сумі 247 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 82, 141, 263-265, 268, 280-282, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 19 703,66 грн завданої матеріальної шкоди та 5 000,00 грн компенсацію моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 247,06 грн. витрати по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 .

Суддя Н.В.Аббасова