КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/5068/2025
справа №362/6821/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2024 року, постановлену від головуванням судді Кравченко Л.М.,

у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу,-

встановив:

У жовтні 2024 року до суд звернулась ОСОБА_1 із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30 червня 2023 року між позивачкою та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки із житловим будинком щодо житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,1641 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

За умовами цього договору ОСОБА_1 передала у власність (продала), а ОСОБА_2 прийняла у власність (купила) спільні житловий будинок та земельну ділянку.

Просить на підставі статті 230 ЦК України визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки із житловим будинком, укладений 30 червня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Леончук І.Б., зареєстрований в реєстрі за №548.

Одночасно із поданням позову ОСОБА_1 заявлено клопотання про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову вказує, що спірне майно заповіла племіннику ОСОБА_3 .

У 2022 році племінник позивачки та його дружина - ОСОБА_4 - почали тісне спілкування із позивачкою. ОСОБА_4 просила продати спірне майно на користь відповідачки, яка є донькою племінника та його дружини, натомість ОСОБА_4 буде допомагати позивачці.

Позивачка в січні 2023 року відкликала заповіт.

Після тривалих вмовлять мати відповідачки просила ОСОБА_1 підтвердити у нотаріуса, що відповідачка до укладення договору оплатила вартість будинку та земельної ділянки в повній мірі, а позивачка відповідно отримала кошти за продане майно.

Вказує, що погодилась на такі вмовляння та уклала спірний договір із ОСОБА_2 . Проте після укладення договору спілкування із сім`єю відповідачки погіршилось та припинилось.

За умовами договору сторони угоди підтверджують, що перед його укладенням покупець (відповідачка) повністю сплатила кошти за придбане майно, а продавець (позивачка) отримала кошти в повній мірі за продане майно. Проте зазначає, що фактичної передачі грошових коштів не відбулось.

Зазначає, що після укладення договору дізналась про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , у зв`язку із чим, на думку позивачки, мати відповідачки наполягала на відчуженні будинку та земельної ділянки саме доньці ОСОБА_2 .

Вказує, що за наслідками моніторингу сайту «OLX» знайдено оголошення про продаж спірного майна, розміщене в січні 2024 року, відтак відповідачка не позбавлена права відчужити будинок та земельну ділянку в будь-який момент під час розгляду справи у суді.

Мотивуючи наведеним, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами загальною площею 71,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,1641 га, кадастровий номер :01:003:0003, цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на передчасність оскаржуваної ухвали. Уважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена без повного встановлення обставин справи.

Вказує, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про недоведеність існування наміру відповідачки відчужити спірне майно, оскільки скріншот оголошення з сайту "OLX" доводить такий намір.

Зазначає, що, відмовивши у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції поклав на позивачку надмірний тягар доказування.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення в повній мірі шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами загальною площею 71,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,1641 га, кадастровий номер :01:003:0003, цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

30 грудня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_2 .

Посилається на необґрунтованість апеляційної скарги.

Вказує, що довід позивачки на те, що відповідачка дійсно має намір відчужити спірне майно або вчиняє підготовчі дії для відчуження не підтверджено жодними належними та достовірними доказами.

Погоджується із висновком суду першої інстанції про неможливість ідентифікувати будинок та земельну ділянку, щодо яких долучено оголошення з сайту "OLX" та стверджувати, що таке майно належить саме ОСОБА_2 .

Мотивуючи наведеним, просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2024 року залишити без змін.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Про причини неявки не повідомили.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовивши у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується на припущеннях заявниці, а також ОСОБА_1 не надано до суду доказів на підтвердження фактів імовірного утруднення виконання або неможливості виконання рішення суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів, не наведено існування обставини, які свідчать про реальну можливість або підготовчі дії відчуження відповідачкою житлового будинку, земельної ділянки.

Суд зазначив, що в заяві відсутня ціна позову щодо визначення співмірності заходу забезпечення позову.

Суд відхилив долучені до заяви роздруківки оголошень за сайту "OLX" як такі, що не містять ідентифікуючих відомостей про будинок та земельну ділянку, на які ОСОБА_1 просить накласти арешт.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

З матеріалів справи установлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки із житловим будинком, загальна площа 71,8 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1-6).

До позову долучено скріншот, з якого убачається, що на сервісі оголошень "OLX" розміщено оголошення про продаж будинку в с. Путрівка (а.с.17,18). В описі до оголошення вказано (далі цитата): "Продаж. Окремий цегляний будинок в самому центрі села Путрівка. будинок 74 кв.м. 3 кімнати, велика кухня, с/в в будинку немає. Опалення газове. двохконтурний котел, вікна м/п. В гарному стані, з хорошим ремонтом. На території знаходить літня кухня, гараж, льох та колодязь. Поруч зупинка, дитячий майданчик, садок та мед центр.".

Згідно умов договору купівлі-продажу земельної ділянки із житловим будинком, укладеним 30 червня 2023 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами загальною площею 71,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,1641 га, кадастровий номер :01:003:0003, цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вартість житлового будинку та земельної ділянки, на якій розташовано будинок, за домовленість сторін становить 700 000 грн, з них: ціна земельної ділянки - 450 000 грн, ціна будинку - 250 000 грн (а.с.9-11).

Згідно частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2009 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення у разі задоволення позову.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і захистити інтереси позивача.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, доводи заяви про забезпечення позову та заперечення іншої сторони. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за обставин цієї справи позивачка просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, при цьому існує імовірність в будь-який момент розпорядження нерухомим майном відповідачкою, у тому числі шляхом відчуження, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалено на користь позивачки.

За таких умов вимога до скаржника надання доказів щодо очевидних речей (право відповідача у будь-який момент відчужити майно, що є предметом спору) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Відтак, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги та робить висновок про наявність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 71,8 кв.м.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1641 га, кадастровий номер :01:003:0003, цільового призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 31 січня 2025 року.

Стягувач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник: ОСОБА_2 - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С. М. Верланов

В.В. Соколова