БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2-о/356/10/25
Справа № 356/44/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 суддя Березанського міського суду Київської області Дудар Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин,

ВСТАНОВИЛА:

До Березанського міського суду Київської області із заявою в інтересах ОСОБА_1 звернулася представник заявника адвокат Трайно Т.В., заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як встановлено статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. 4 ст. 10 ЦПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження (ч. 1 ст. 187 ЦПК України).

Проаналізувавши подану заяву, суд дійшов висновку про те, що вона підлягала залишенню без руху у зв`язку з тим, що подана без додержання вимог ст. 175 ЦПК України та виніс ухвалу від 23.01.2025 про залишення заяви без руху, у якій зазначив про дії, які необхідно було виконати заявнику.

Суд надав заявнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 7 ст. 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Копія зазначеної ухвали суду була надіслана заявнику ОСОБА_1 та представнику заявника ОСОБА_2 шляхом її направлення до електронних кабінетів вказаних осіб.

Згідно з довідками про доставку електронного документу вказану вище ухвалу було доставлено до електронних кабінетів зазначених вище учасників справи 24.01.2025 о 03:20:16.

Тобто, заявник мав усунути недоліки заяви до 03.02.2025 включно.

Дій на виконання ухвали Березанського міського суду Київської області від 23.01.2025 про залишення заяви без руху заявником вчинено не було.

Однак, 04.02.2025 до канцелярії суду надійшла датована 27.01.2025 заява за підписом ОСОБА_3 , у якій він зазначив, що у провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває цивільна справа № 356/44/25 за його заявою про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин. 23 січня 2025 року суддя Березанського міського суду Київської області Дудар Т.В. винесла ухвалу про залишення заяви без руху, встановивши строк у 10 (десять) днів із дня отримання копії ухвали для усунення недоліків. ОСОБА_1 повідомив у зазначеній вище заяві, що недоліки не будуть усунуті ним, оскільки в цьому більше немає необхідності. Відповідно до ст. 257 ЦПК України у зв`язку з вищевказаним ОСОБА_1 просить суд залишити його заяву без розгляду.

Суд звертає увагу на те, що п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

У справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин, станом на 05.02.2025 провадження не відкривалося.

Відтак, з огляду на стадійність цивільного процесу, норми статті 257 ЦПК України щодо залишення заяви без розгляду застосуванню не підлягають.

Разом з тим, згідно з п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про відкликання позовної заяви.

Заявник ОСОБА_1 наданими процесуальними правами не скористався у порядок та у строки, вказані в ухвалі суду, станом на 05.02.2025 відсутні підтвердження усунення ним виявлених судом недоліків заяви, тому наявні підстави для повернення заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

В силу приписів ч. 5, 6, 7 ст.18 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 175, 185, 258-259, 260-261, 294, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин,- визнати неподаною та повернути заявнику разом з доданими до неї документами.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду .

Суддя Т. В. Дудар