Справа № 149/3882/24
Провадження №2/149/129/25
Номер рядка звіту 40
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
10.02.2025 року м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Войнаревича М.Г.,
при секретарі Лисій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ТОВ "Споживчий Центр" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ТОВ"Споживчий центр" звернулось до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою суду від 16.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просить розглянути справу без його присутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про день та час розгляду справи, відзиву не подав, клопотань не направив. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дайшов наступного висновку.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
30.03.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 30.03.2024-100002767, який складається із пропозиції про укладення кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» (оферти), додатку до анкети та заявки відповідача ОСОБА_1 від 30.03.2024 року, його відповіді про прийняття пропозиції (акцепт) та підтвердження укладення електронного договору (а.с. 8-15).
Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованосіт за кредитним договором № 30.03.2024-100002767 від 30.03.2024 заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору складає 20 800 гривень, а саме: 10 000 гривень - основний борг; 7 000 гривень по процентам, 1 500 гривень комісія, 2 300 грн. неустойка, а разом 20 800 гривень 00 коп.
Позивач виконав свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в межах обумовлених сум, що підтверджується наявними матеріалами.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідач передбачені кредитним договором зобов`язання щодо повернення суми кредиту, відсотків за його користування у встановлені строки не виконав, чим порушив умови договору.
Згідн ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно дост.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Встановивши зазначені обставини у справі, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримавши грошові кошти, зобов"язався повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення в повному обсязі грошових сум кредитору у вигляді тілу кредиту або відсотків матеріали справи не містять. Розрахунок заборгованості наданий позивачем, відповідач не спростував.
Аналізуючи встановлені на підставі наявних доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитним договором від 30.03.2024, приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт укладення між сторонами даного кредитного договору із дотриманням вимог законодавства щодо його змісту та форми, а також встановлено невиконання відповідачем, на відміну від позивача, своїх зобов`язань за даним кредитним договором, що зумовило виникнення у відповідача заборгованості за кредитом, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 263, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ТОВ"Споживчий центр " до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ