Справа № 127/3471/24
Провадження № 22-з/801/13/25
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

31 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи

заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

у справі № 127/3471/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення,

встановив:

Історія справи

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася і міський суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_2 з будинку «З» по АДРЕСА_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2024 року позов задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_1 в користуванні власністю, а саме житловим будинком «З», що розташований по АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесений судовий збір в розмірі 1121,20 грн.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати, пов`язанні з правничою допомогою адвоката у розмірі 10 000 грн.

Зазначені судові рішення були оскаржені відповідачем ОСОБА_2 .

Постановою Вінницького апеляційного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2024 року і додаткове рішення цього ж суду від 24 жовтня 2024 року залишено без змін.

Короткий зміст наведених у заяві вимог та доводи інших учасників

22 січня 2025 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 судових витрат в розмірі 5 000 грн за правову допомогу під час апеляційного розгляду справи.

Позиція апеляційного суду

Частиною першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Згідно з частиною 3 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши клопотання та матеріали цивільної справи № 127/3471/24, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

При цьому така заява має бути конкретною, а саме містити відомості про конкретний розмір понесених стороною витрат на професійну правничу допомогу. П`ятиденний строк з моменту ухвалення судового рішення встановлений для подання доказів понесення таких витрат, а не заяви про їх відшкодування.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19), законодавцем визначено процесуальний наслідок неподання до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з момент у винесення рішення у справі. В такому випадку суд залишає заяву сторони про ухвалення додаткового судового рішення без розгляду.

Таким чином, положення частини 8 статті 141 ЦПК України мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду таку заяву.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

З урахуванням принципу розумності, апеляційний суд зауважує, що:

1) у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

2) у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 вказав, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Водночас, із матеріалами справи судом встановлено, що стороною позивача до закінчення судових дебатів у справі не зроблено заяву про стягнення витрат на правову допомогу, які вона понесла або має понести в суді апеляційної інстанції, така заява з доказами понесення витрат правничої допомоги була подана протягом п`яти днів після прийняття постанови судом апеляційної інстанції.

При цьому заява про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтування поважності причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких підстав колегія суддів приходить до висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 126, 127, 270 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її підписання, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.М. Стадник

Судді М.В. Матківська

В.В. Сопрун