№ 207/4467/21
№ 2/207/661/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол Л.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 207/4467/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою , у якій просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 13272 гривні 19 копійок , оскільки 16 листопада 2010 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг , у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку . Кредитний ліміт у подальшому було збільшено до 15000 гривень . Відповідач отримав кошти , але своїх зобов`язань у повному обсязі не виконав . Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не явився . Письмово просив розглядати справу без його участі .

Представник відповідача Калінін С.К. у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі та без участі відповідача . У відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечував , вважає , що позовні вимоги безпідставні та не доведені доказами , оскільки , як вбачається з матеріалів справи , позивачем ініційовано спір про стягнення заборгованості за кредитним договором , який оформлений у вигляді Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 16 листопада 2010 року . Так , 16 листопада 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 відбулося підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанк . У підписаній ОСОБА_1 . Анкеті-заяві відсутні відомості про те , з якими саме затвердженими Умовами та Правилами , Тарифами був ознайомлений та дав згоду відповідач , а також відсутні відомості про зобов`язання банку надати грошові кошти (кредит) , не зазначено розміру кредиту та умови кредитування , зобов`язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти , розмір кредитного ліміту , умови отримання кредиту , номеру виданої кредитної картки . Тому відсутні підстави вважати , що при укладенні договору з відповідачем АТ «Приватбанк» дотримав вимог закону про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов , про які вважав узгодженими банк . Надана банком Анкета-заява від 16 листопада 2010 року , яка підписана ОСОБА_1 , не містить ознак узгодження у письмовій формі умов щодо розміру кредиту , порядку його погашення , строку кредитування , розміру процентів за користування кредитом , відповідальності за неналежне виконання зобов`язань , а Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг , всупереч положенням ст. 207 , 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем не підписані і не доводять про досягнення між сторонами по справі домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом , розміру пені та штрафу на умовах визначеними цими документами . Проте , як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості , незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору , позивачем АТ КБ «Приватбанк» здійснювалось нарахування та погашення (списання) процентів не відповідно до положень частини першої статті 1048 ЦК України (на рівні облікової ставки НБУ) , а у збільшеному розмірі : 3,6 % на місяць (43,20% на рік) , 3,5% на місяць (42,00% на рік) та 3,4% (40,80% на рік) , як договірних (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі) . Вимога про стягнення з відповідача договірних відсотків за користування кредитом , за заявлений період , а саме з 1 січня 2021 року по 31 липня 2021 року включно , оскільки до 1 січня 2021 року позивач погашав (списував) відсотки за рахунок кредиту і додавав до тіла кредиту , після 31 липня 2021 року припинив нараховувати відсотки , не ґрунтується на відповідному письмовому правочині , оскільки сама Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 16 листопада 2010 року таких умов не містить , а інших угод з цього приводу між сторонами укладено не було . Це свідчить про необґрунтованість вимоги позивача в цій частині та спростовує розрахунок заборгованості позивача виконаний ним виходячи з того , що сторонами було письмово погоджено розмір процентів у самому договорі . До позовної заяви додано розрахунок заборгованості , який складається з двох частин , а саме : за період з 15 серпня 2017 року по 31 серпня 2019 року включно та за період з 1 вересня 2019 року по 17 серпня 2021 року включно . Як вбачається з розрахунку заборгованості , позивачем щомісячно , а саме кожного першого календарного дня місяця наступного за звітним , починаючи з 1 жовтня 2017 року і до 1 січня 2021 року погашалися (списувалися) відсотки за рахунок кредиту і додавалися до тіла кредиту на загальну суму 9272 гривні 38 копійок . Проте , Анкета-заява від 16 листопада 2010 року не містить домовленості сторін про такий порядок одержання та сплати відсотків . Тому , розрахунок позивача нарахованих і погашених (списаних) за рахунок кредиту відсотків є не вірним та спростовується вище зазначеним , що також свідчить про необґрунтованість вимог позивача в цій частині . Також , як вбачається з підсумкової частини розрахунку заборгованості за період з 1 вересня 2019 року по 17 серпня 2021 року включно , позивачем самостійно та безпідставно спрямовано кошти відповідача на погашення заборгованості по нарахованим договірним відсоткам на загальну суму 3144 гривні 72 копійки та на погашення заборгованості по простроченим договірним відсоткам на загальну суму 2960 гривень 93 копійки . Проте , сплачені відповідачем кошти мали бути спрямовані на погашення залишку за тілом кредиту . Також , позивачем починаючи з 11 листопада 2018 року по 11 березня 2021 року включно щомісячно , крім грудня 2019 року та січня 2020 року , списувалась і додавалась до витрат кредитних коштів (тіла кредиту) комісія за обслуговування «членський внесок» у розмірі 20 гривень на місяць на загальну суму 540 гривень 00 копійок . При цьому письмових угод з цього приводу між сторонами укладено не було . Доказів того , що сума фактично отриманих відповідачем кредитних коштів (тіло кредиту) перевищує суму фактично сплачених відповідачем коштів в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту за пред`явлений до стягнення період з 15 серпня 2017 року по 17 серпня 2021 року позивачем надано не було , а отже позивачем належними і допустимими доказами не доведено наявності у відповідача заборгованості перед банком за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 10731 гривня 28 копійок . Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі . Також , просить стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери за надання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 6000 гривень 00 копійок та судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 484 гривні 48 копійок .

Суд , вивчивши матеріали справи, вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що 16 листопада 2010 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг , у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку , що підтверджується Анкетою-заявою ( а.с. 11 ) . Кредитний ліміт у подальшому було збільшено до 15000 гривень ( а.с. 9 ) .

Згідно ст. 1054 ЦК України 2003 року за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірах та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .

Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 17 серпня 2021 року складає 13272 гривні 19 копійок , яка складається з : заборгованості за тілом кредиту 10731 гривня 28 копійок , у тому числі заборгованості за простроченим тілом кредиту 10731 гривня 28 копійок , заборгованості за простроченими відсотками 2540 гривень 91 копійка , що підтверджується розрахунком заборгованості ( а.с. 5 - 8 ) .

При цьому матеріали справи не містять підтверджень , що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними , підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» , а також те , що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови , зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та зокрема саме у зазначеному в цих документах , що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування .

Крім того , роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку) , яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування , що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи .

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг , відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту , надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма , що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору , оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин .

Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника , саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору .

Тому , відсутні підстави вважати , що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог , передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов , про які вважав узгодженими банк .

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) , а відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України : при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права , викладені в постановах Верховного Суду . Окрім цього в ч. 5 , 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено : висновки щодо застосування норм права , викладені у постановах Верховного Суду , є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень , які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт , що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права , викладені у постановах Верховного Суду , враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права .

Крім того , наданий позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг є лише пропозицією банку та не підписаний відповідачем , тому не підтверджує отримання кредиту на зазначених у ньому умовах . У позовній заяві позивач зазначає , що кредит надано на умовах сплати процентів за користування кредитом . Витяг з Умов та правил надання банківських послуг передбачає нарахування інших відсотків .

Тому , не підлягає стягненню заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 2540 гривень 91 копійка .

Відповідач ОСОБА_1 користувався карткою , отримував кошти банку , про що свідчить розрахунок заборгованості та останній раз погашав заборгованість 20 грудня 2020 року у сумі 540 гривень 00 копійок ( а.с. 5 - 8 ) .

Згідно ст. 1049 ЦК України 2003 року позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі , визначені родовими ознаками , у такій самій кількості , такого самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором .

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом .

Укладений між сторонами кредитний договір у вигляді Анкети-заяви , підписаної сторонами , не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак , враховуючи , що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті , а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України 2003 року , згідно якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги , кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час , що свідчить про порушення його прав , тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів .

Таким чином , стягненню підлягає заборгованість у розмірі 10731 гривня 28 копійок , яка складається з : заборгованості за тілом кредиту 10731 гривня 28 копійок , у тому числі заборгованості за простроченим тілом кредиту 10731 гривня 28 копійок , оскільки відповідач отримав кредит , користувався кредитними коштами .

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат , пов`язаних з розглядом справи . Розмір судового збору , порядок його сплати , повернення і звільнення від сплати встановлюються законом . До витрат , пов`язаних з розглядом справи , належать витрати : 1) на професійну правничу допомогу ; 2) пов`язані із залученням свідків , спеціалістів , перекладачів , експертів та проведенням експертизи ; 3) пов`язані з витребуванням доказів , проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням , забезпеченням доказів ; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій , необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду .

Згідно ч. 1 , ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати , пов`язані з правничою допомогою адвоката , несуть сторони , крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави . За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами .

Згідно ч. 1 , ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Інші судові витрати , пов`язані з розглядом справи , покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача ; у разі відмови в позові - на позивача ; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

Відповідачем ОСОБА_1 при розгляді справи були понесені судові витрати , а саме : судовий збір на користь держави у розмірі 484 гривні 48 копійок за подання заяви про перегляд заочного рішення , витрати на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 6000 гривень 00 копійок .

Процесуальними нормами встановлено , що розмір судових витрат , які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи , встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів . Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду , за умови , що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву .

Окремо існує норма щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу - з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом , та здійснених ним витрат , необхідних для надання правничої допомоги .

Судова практика наразі сформувала широкий перелік доказів , які можуть слугувати підтвердженням заявленого розміру витрат . Такими доказами можуть бути : договір про надання правової допомоги , акт прийому-передачі документів , акт здачі-приймання виконаних робіт , протокол наданих послуг , рахунки на оплату , банківські документи про оплату послуг , тощо .

Представником позивача АТ КБ «Приватбанк» не подано до суду заперечень щодо вимоги у відзиві на позовну заяву поданого представником відповідача про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» судових витрат за надання професійної правничої (правової) допомоги на користь відповідача .

На підтвердження факту надання професійної правничої (правової) допомоги представником відповідача надано копії договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 4 грудня 2024 року , укладений між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Калінін і Партнери» в особі керуючого Калініна С.К. , акту виконаних робіт (наданих послуг) від 20 січня 2025 року , платіжної інструкції № @2PL385476 від 6 грудня 2024 року , платіжної інструкції № @2PL750977 від 22 січня 2025 року на загальну суму 5500 гривень 00 копійок .

Таким чином , відповідачем понесені витрати на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 5500 гривень 00 копійок , оскільки представником відповідача Калініним С.К. не надано доказів на підтвердження того , що відповідач ОСОБА_1 поніс судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 6000 гривень 00 копійок .

При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено частково , тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог . Щодо судових витрат відповідача у відповідності з ч. 1 , п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

Керуючись ст. 525 , 526 , 530 , 1046 - 1050 , 1054 ЦК України 2003 року , ст. 10 , 19 , 81 , 133 , 137 , 141 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Заявлений позов задовольнити частково .

Стягнути зі ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» , місцезнаходження : м. Дніпро , вулиця Набережна Перемоги , 50 , ідентифікаційний код юридичної особи : 14360570 , заборгованість за кредитним договором у розмірі 10731 гривня 28 копійок , яка складається з : заборгованості за тілом кредиту 10731 гривня 28 копійок , у тому числі заборгованості за простроченим тілом кредиту 10731 гривня 28 копійок , судові витрати 1835 гривень 42 копійки .

У задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» відмовити .

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1145 гривень 43 копійки .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба