Провадження № 2/344/530/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.,

секретаря Соляник Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.06.1989 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який вони зареєстрували у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 777. Від шлюбу у них народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Подружнє життя з відповідачкою не склалося, через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюб носить формальний характер, адже більше 12 років вони живуть окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Будь-які спроби примиритися не дали бажаного результату. За таких обставин, які склались між сторонами, збереження сім`ї буде суперечити їхнім інтересам. Примирення між ними позивач вважає неможливе та таким, що не має сенсу. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою.

25 липня 2024 року від представника відповідача - адвоката Миронова Дмитра Андрійовича надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що відповідачка категорично заперечує позовні вимоги, наполягає на тому, що у сім`ї немає конфліктів та сварок, немає недовіри та обману. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прекрасна родина. Обставини, викладені позивачем про те, що подружнє життя не склалось, про відсутність спільних інтересів, про наявність різних поглядів на життя та про відсутність взаємозрозуміння, про втрату почуття любові та поваги один до одного, про формальний характер шлюбу, про непроживання разом більше 12 років, не відповідають дійсності. Так само безпідставним є й твердження позивача про те, що спроби примиритись не бажаного результату, адже ОСОБА_2 та ОСОБА_1 навіть не сварились. Для відповідача цей позов є не просто несподіваним, а навіть шокуючим. Тому вважає, що бажання позивача розірвати велику і дружню сім`ю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суперечить його дійсній волі, суперечить їхнім спільним інтересам.

06 серпня 2024 року позивачем подано до суду відповідь на відзив. У даній відповіді позивач зазначив, що підтверджуючим фактом, що їх шлюб носить формальний характер і між ними не має згоди, любові, довіри і спільних інтересів є те, що відповідачка до розірвання шлюбу готувалася, а саме у 2016 році вона подала позов на поділ спільно нажитого майна (Справа № 344/13522/16-ц, Провадження № 2/344/882/17 від 15.07.2017), про що він дізнався тільки у 2024 році, тому у позовній заяві він вказав, що спору щодо спільного майна у них немає. Тривалий час вони живуть окремо і кожен з них веде своє господарство та вони перестали цікавитися хто де і з ким проживає. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Ухвалою суду від 06 червня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2024 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінено судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням.

Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Миронова Дмитра Андрійовича про надання строку на примирення сторін відмовлено. Закрито підготовче провадження у справі.

Позивач не прибув у судове засідання, подав заяву в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі. Позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідачка та її представник не прибули у судове засідання, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб, яке видано повторно, серія НОМЕР_1 , виданого 11.11.2018 року, сторони зареєстрували шлюб 11.06.1989, місце реєстрації - Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 777.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Також, задовольняючи позов ОСОБА_1 суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 51, 129 Конституції України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 259, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11.06.1989 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 777 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 30.01.2025 року.