Номер провадження: 22-ц/813/2354/25
Справа № 508/71/24
Головуючий у першій інстанції Корсаненкова О.О.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Сєвєрової Є.С. (суддя-доповідач),

суддів: - Вадовської Л.М., Сегеди С.М.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 20.03.2024 року, у складі судді Корсаненкової О.О.,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №1101-4477 від 18.10.2022 року у розмірі 25 500 грн., з яких: - прострочена заборгованість за кредитом - 5100 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 20 400 грн.. Стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.10.2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту «https://creditkasa.ua», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» , в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів та які у процесі обробки інформації діють як одне ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1101-4477, який разом з Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, відповідно до методики Національного банку України, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким відповідач була попередньо ознайомлена. Згідно із умовами вказано договору остання отримала кредит у розмірі 5 100, 00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту , зі строком кредитування - 300 днів, базовий період - 14 днів, знижена відсоткова ставка - 2, 50% в день, стандартна відсоткова ставка - 3 % в день. Позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути кредитодавцю суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо така буде) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, визначений договором.

Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, внаслідок чого станом на 28.12.2023 року виникла кредитна заборгованість, яка становить 50 643, 00 грн. Проте, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до ОСОБА_1 програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 25 143, 00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором. (Т. 1, а.с. 2 - 13)

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 20.03.2024 року, позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредитну заборгованість у розмірі 25 500, 00 грн., а також судові витрати у розмірі 2 422, 40 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором № 1101-4477 від 18.10.2022 року, внаслідок чого заборгованість відповідача становить 25 500, 00 грн., яка складається з 5 100, 00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 20 400, 00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача. (Т.1, а.с. 105 - 109)

Короткий зміст заяви про перегляд заочного рішення та рішення за результатами його розгляду

01.07.2024 року адвокат Грішина В.О., діюча від імені ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 20.03.2024 року. (Т. 1, а.с. 125 - 128)

Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 21.08.2024 року заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. (Т. 1, а.с. 175 - 177)

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Грішина В.О., діюча від імені ОСОБА_1 , просила заочне рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 20.03.2024 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким в залишити позовну заяву без розгляду. (Т. 1, а.с. 186 - 188)

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) судом першої інстанції не було належним чином сповіщено про дату, час та місце судового засідання; 2) апелянт вказує, що невідома особа скористалась паспортом ОСОБА_1 та оформила кредит через веб-сайт, оскільки остання втратила паспорт, що підтверджується відповіддю ГУ ДМС України в Одеській області; 3) оформлення банком інформації щодо сукупної вартості кредиту під час укладення кредитного договору від 18.10.2022 року №1101-4477 виконано з недотриманням Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, і такий кредитний договір укладений з порушенням вимог законодавства про захист прав споживачів.

Позиція позивача в суді апеляційної інстанції

ТОВ «УКР Кредит Фінанс» у відзиві на апеляційну скаргу просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відзив обґрунтований тим, що відповідачем не додано належних доказів, що ним не підписувався кредитний договір. При укладенні договору Відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору.

Відповідач з метою отримання послуг з онлайн-кредитування, вирішив скористатись ідентифікацією особи через BankID. Крім того, посилання апелянта на втрату паспорта не заслуговують на увагу, оскільки кредитний договір було укладено 18.10.2022 року, а відповідно до заяви про втрату паспорта, датою зазначено 19.10.2022 року. (Т. 1, а.с. 214 - 218)

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1, 5 цієї частини.

Дана справа за ціною позову (25500 грн.) є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику його учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

18.10.2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту «https://creditkasa.ua», який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, та які у процесі обробки інформації діють як одне ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1101-4477, який разом з Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким відповідач була попередньо ознайомлена. Даний договір містить електронні підписи представника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідача.

У якості доказів позивач надав суду правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджені наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 48-П від 13.09.2022 року, у яких зазначено, що для перевірки відповідності заявника умовам, які містять у цих правилах та отримання оферти (пропозиції) укласти договір (взяти на себе зобов`язання та обов`язки, передбачені кредитним договором та правилами) заявник заповнює заявку на сайті кредитодавця, вказуючи всі дані, визначені у заявці. До укладення договору заявник ознайомлюється та порівнює різні пропозиції кредитодавця з метою прийняття ним обгрунтованого рішення про укладенння відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Кредитодавець надає інформацію заявнику для порівняння різних пропозицій кредитодавця за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) із зазначенням дати надання інформації та терміну актуальності. Заявник зобов`язується під час оформлення заявки на отримання кредиту ознайомитися з Інформацією про істотні характеристики послуги із надання споживчого кредиту, Умовами кредитування, Паспортом споживчого кредиту, які розміщені на офіційному сайті кредитодавця. Укладаючи вказаний договір, заявник/позичальник підтверджує повне ознайомлення зі згаданою інформацією.

Надалі, заявник надає кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття оферти (акцепт) щодо укладення договору в електронній формі (в рамках ІТС кредитодавця) в особистому кабінеті заявника/позичальника, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надсилається (відповідний ідентифікатор) кредитодавцем в смс-повідомленні або шляхом дзвінку на номер телефону, який вказаний заявником/позичальником в заявці, що вважається підписанням договору, відповідно до ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Укладаючи договір, кредитодавець та заявник/позичальник визнають усі документи (в тому числі договір), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч.12. ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, заявник/позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами договору (умовами цих правил та договором про відкриття кредитної лінії).

У договорі про відкриття кредитної лінії зазначено, що кредитодавць відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на умовах, визначених договором. Кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника, шляхом надання кредитних коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.

Даним договором передбачено, що сума кредиту 5 100, 00 грн.; тип процентної ставки - фіксована; дата видачі кредиту 18.10.2022 року; базовий період 14 днів; останній календарний день першого базового періоду 31.10.2022 року; нараховані проценти за користування кредитом 1 785, 00 грн.; разом до сплати 6 885, 00 грн.; стандартна процентна ставка 3 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою/пільговою ставкою); знижена процентна ставка 2, 50 % (право користування кредитом за вказаною процентною ставкою, визначеною п.4.6 цього договору); пільгова процентна ставка 2, 50 % (право користування кредитом за вказаною процентною ставкою, згідно умов визначених п. 4.6 цього договору); реальна річна процентна ставка на дату укладення договору, складає 1 139 966 %; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору 51 000, 00 грн. та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 45 900, 00 грн.

Згідно умов вказаного договору, позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит, проценти за користування кредитом та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо така буде) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного в п.4.8 цього договору. Позичальник зобов`язався сплачувати проценти за кожен календарний день користування кредитом за ставкою, визначеною у п.4.6 цього договору. Проценти нараховуються на неповернену суму кредиту за кожен календарний день користування кредитом у строк кредитування. Розмір процентів за користування кредитом станом на останній день кожного поточного базового періоду, а також залишку заборгованості за кредитом, зазначається у особистому кабінеті позичальника.

За порушення умов договору, кредитодавець має право, у разі не здійснення сплати процентів за користування кредитом у останній день заявленого строку або певний черговий день сплати процентів, нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10 % від суми кредиту. Також, відповідно до чинного законодавства (з урахуванням обмежень), у разі несвоєчасного повернення отриманого кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, зокрема, позичальник зобов`язався сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також два проценти від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення. У разі прострочення позичальником процентів за користування кредитом протягом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати віж позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування, визначеного п.4.8 даного договору.

Крім того, ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, тип кредиту - кредитна лінія; сума кредиту від 5 100, 00 грн., строк кредитування 300 календарних днів; мета отримання кредиту задоволення особистих потреб; спосіб та строк надання кредиту безготівковим переказом грошової суми, вказаної в договорі на банківський рахунок позичальника після укладення сторонами договору; стандартна процентна ставка 1 095 % (3 % в день); види знижок - пільгова ставка 3, 65 % (0, 01% в день), знижена ставка 912, 5 % (2,5 % в день); тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом у випадку кредитування на суму 5 100, 00 грн. протягом всього строку кредитування із розрахунку застосування стандартної ставки 3 % в день, загальні витрати за кредитом становитимуть не більше 45 900, 00 грн., а у разі дострокового погашення кредиту загальні витрати за кредитом зменшують пропорційно фактичному строку користування коштами та у випадку застосування пільгової та зниженої ставки загальні витрати за кредитом зменшуються; орієнтовна загальна вартість кредитування за весь строк користування кредитом у випадку кредитування на суму 5 100, 00 грн. протягом всього строку кредування із застосуванням стандартної ставки 3 % в день, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом не буде перевищувати 51 000, 00 грн. реальна річна процентна ставка 1 139 965, 00 %.

Відповідач за умовами вищевказаного договору отримала кредит у розмірі 5 100, 00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LifPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 року. (а. с. 42 -51, 52).

Відповідно до відповіді Головного управлінням ДМС України в Одеській області, згідно даних Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України, 25.10.2022 року, громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Доброславського відділу із заявою про оформлення паспорта громадянина України, взамін втраченого паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 01.11.2021 року терміном дії до 04.11.2031, підрозділ видачі 5149, заява-анкета №8304327 та документована паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 14.11.2022 року терміном до 14.11.2032, підрозділ видачі 5149. (Т. 1, а.с. 182)

Відповідно до талону-повідомлення Єдиного обліку №27910 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, 20.10.2022 року о 12:00 надійшла заява від ОСОБА_2 , 1985 р.н., в якій просила зафіксувати факт втрати паспорта громадянина України на своє ім`я, відсутність якого виявила 19.10.2022 року. Злочину відносно неї не скоєно, претензій ні до кого немає. (Т. 1, а.с. 195)

Згідно заяви на ім`я начальника Доброславського відділу ГУ ДМС в Одеській області, про втрату або викрадення паспорта, зазначено, що ОСОБА_1 було втрачено або у неї викрадено паспорт громадянина України. Паспорт утрачено, викрадено 19.10.2022 року. (Т. 1, а.с. 195 зворотна сторона)

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів здебільшого погоджується з висновками суду першої інстанції. Однак судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що є обов`язковою підставою скасування судового рішення.

Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття/відхилення аргументів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про ухвалення рішення за його відсутності, та за відсутності належного сповіщення про судове засідання.

Згідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка - повідомлення завчасно.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання ; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Надаючи оцінку аргументам апеляційної скарги щодо неповідомлення відповідача про розгляд справи, апеляційний суд виходить із такого.

17 серпня 2021 року Вища рада правосуддя рішенням № 1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення про ЄСІТС).

У газеті «Голос України» від 04 вересня 2021 року № 168 (7668) Вища рада правосуддя опублікувала оголошення про початок функціонування трьох таких підсистем (модулів) ЄСІТС: «Електронний кабінет»; «Електронний суд»; підсистема відеоконференцзв`язку.

Пункт 110 розділу V «Перехідні положення» Положення про ЄСІТС визначає, що підсистеми (модулі) ЄСІТС, зазначені в розділі III цього Положення, починають функціонувати через 30 днів із дня опублікування Вищою радою правосуддя в газеті «Голос України» та на вебпорталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля).

05 жовтня 2021 року є датою початку функціонування таких підсистем (модулів) ЄСІТС: «Електронний кабінет», «Електронний Суд», підсистема відеоконференцзв`язку.

Відповідно до пункту 3 розділу І Положення про ЄСІТС Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) - це сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС.

Згідно з підпунктом 5.8 пункту 5 розділу І Положення про ЄСІТС офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.

Відповідно до пункту 8 Положення про ЄСІТС підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (https://cabinet.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав. Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, окрім Електронного кабінету, також може забезпечуватися за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами.

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС у добровільному порядку (пункт 10 Положення про ЄСІТС).

Аналогічні норми є в частині шостій статті 14 ЦПК України .

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували «Електронний кабінет», суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до «Електронного кабінету» таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Отже, процесуальним законодавством передбачено два способи надсилання судової повістки: шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Вимога про надіслання судової повістки через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою для осіб, визначених у пункті 10 Положення про ЄСІТС, і тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Подібний за змістом висновок щодо надсилання судової кореспонденції на електронну адресу зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23).

Аналіз викладених вище приписів ЦПК України, якими встановлено порядок направлення судової повістки особі, яка не має офіційної електронної адреси, свідчить про обов`язок суду направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Надсилання відповідних процесуальних документів на електронну адресу сторони у справі, вказану в документах, що подавались до суду, не заборонене, та може здійснюватися як додаткове, однак такі дії не можуть замінити належне надсилання учаснику судової повістки відповідно до статті 128 ЦПК України.

Матеріали справи не містять відомостей про наявність у ОСОБА_1 . Електронного кабінету в системі ЄСІТС та остання не є особою, для якої встановлений обов?зок, визначений пунктом 10 Положення про ЄСІТС та частиною шостою статті 14 ЦПК України реєстрації офіційної електронної адреси в ЄСІТС, а тому зазначена заявником електрона адреса ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на яку суд першої інстанції здійснював направлення судової кореспонденції, не є офіційною.

Матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 28.02.2024 року та на 20.03.2024 року.

Враховуючи викладене, із матеріалів справи вбачається, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 , яка не була належним чином повідомлена про час і місце слухання справи відповідно до статей 128-130 ЦПК України.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки-повідомлення, є порушенням статті 6 Конвенції, а також порушенням вимог статей 128, 130 ЦПК України.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вимоги закону та розглянув справу за відсутності сторони у справі, щодо якої відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Таким чином, суд першої інстанції порушив право відповідача знати про час і місце судових засідань, що є порушенням права на доступ до правосуддя та порушенням статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Віктор Назаренко проти України» від 03 жовтня 2017 року та у справі «Лазаренко та інші проти України» від 27 червня 2017 року).

Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 27 червня 2024 року у справі № 643/17028/20.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, вказані порушення є підставою для обов`язкового скасування рішення і ухвалення нового судового рішення (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

Колегія суддів вважає недоведеними доводи апеляційної скарги про те, що невідома особа скориставшись паспортом ОСОБА_1 , який було втрачено, оформила кредитний договір.

Так в матеріалах справи міститься талон-повідомлення Єдиного обліку №27910 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, 20.10.2022 року о 12:00 надійшла заява від ОСОБА_2 , 1985 р.н., в якій просила зафіксувати факт втрати паспорта громадянина України на своє ім`я, відсутність якого виявила 19.10.2022 року. Злочину відносно неї не скоєно, претензій ні до кого немає. (Т. 1, а.с. 195)

Згідно заяви на ім`я начальника Доброславського відділу ГУ ДМС в Одеській області, про втрату або викрадення паспорта, зазначено, що ОСОБА_1 було втрачено або у неї викрадено паспорт громадянина України. Паспорт утрачено, викрадено 19.10.2022 року. (Т. 1, а.с. 195 зворотна сторона)

Однак колегія суддів звертає увагу, що договір про відкриття кредитної лінії №1101-4477 було укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР Кредит Фінанс» 18.10.2022 року, тобто за день до втрати паспорта громадянина України. З огляду на, що посилання апелянта на оформлення кредитного договору невідомою особою, спростовується матеріалами справи.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів звертає увагу, що договір про відкриття кредитної лінії №1101-4477 від 18.10.2022 року укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», матеріали справи не містять належних доказів про те, що договір укладено іншою особою.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів звертає увагу, що належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 не укладала і не підписувала договір про відкриття кредитної лінії №1101-4477 від 18.10.2022 року з ТОВ «УКР Кредит Фінанс», відповідачем суду не надано.

Відповідачем не спростовано, що платіжна картка № НОМЕР_3 , відповідно до Довідки про перерахування суми кредиту №1101-4477 від 18.10.2022 року у розмірі 5100 грн.(а.с. 52, 42 -51), не належить ОСОБА_1 ..

Відповідачем не спростовано, що телефонний номер НОМЕР_4 (Т.1, а.с. 218 зворотна сторона), з використанням якого здійснювалося підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором договору, не належить ОСОБА_1 ..

Ті обставини, що відповідачкою було втрачено паспорт, який був наданий при укладенні кредитного договору, не свідчить про те, що вказаний договір був укладений не відповідачем, а іншою особою. Крім того, як було вказано вище договір було укладено 18.10.2022 року, а відповідно до матеріалів справи паспорт було втрачено ОСОБА_1 19.10.2022 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вказаний договір про відкриття кредитної лінії №1101-4477 від 18.10.2022 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР Кредит Фінанс», недійсними не визнаний.

У постанові Верховного Суду від 04.12.2023 року у справі № 212/10457/21 містяться висновки суду про відсутність підстав для визнання кредитного договору недійсним, які було враховано апеляційним судом при розгляді даної справи.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможпивість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Колегія суддів звертає увагу, що у пункті 4.8 договору сторони погодили, що строк, на який надається кредит становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позивальнику. Строк кредитування дорівнює строку договору. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Даним договором передбачено, що сума кредиту 5 100, 00 грн.; тип процентної ставки - фіксована; дата видачі кредиту 18.10.2022 року; базовий період 14 днів; останній календарний день першого базового періоду 31.10.2022 року; нараховані проценти за користування кредитом 1 785, 00 грн.; разом до сплати 6 885, 00 грн.; стандартна процентна ставка 3 % за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою/пільговою ставкою); знижена процентна ставка 2, 50 % (право користування кредитом за вказаною процентною ставкою, визначеною п.4.6 цього договору); пільгова процентна ставка 2, 50 % (право користування кредитом за вказаною процентною ставкою, згідно умов визначених п. 4.6 цього договору); реальна річна процентна ставка на дату укладення договору, складає 1 139 966 %; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору 51 000, 00 грн. та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 45 900, 00 грн.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1101-4477 від 18.10.2022 року вбачається, що станом на 28.12.2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 50 643, 00 грн., яка складається з 5 100, 00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 45 543, 00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до ОСОБА_1 програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 25 143, 00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 500, 00 грн.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що банком не було дотримано Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, і такий кредитний договір укладений з порушенням вимог законодавства про захист прав споживачів.

Оскільки позичальник власноруч підписав кредитний договір, погодився з усіма умовами щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом у строки, встановлені договором. Кредитний договір містить суму кредиту, розмір відсоткової ставки, розмір щомісячного платежу та строк повернення грошових коштів. Відповідач не звертався із заявою до позивача про внесення змін до умов договору, які він вважав несправедливими та такими, що призводять до погіршення його майнового стану та завдають йому збитки, факт отримання кредитних коштів відповідачем не спростовано.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 не надано належних доказів, які саме пункти кредитного договору є несправедливими та в чому виражена ця несправедливість по відношенню до споживача фінансових послуг, не зазначено у апеляційній скарзі, на підставі яких ознак, зазначених у ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», апелянт кваліфікував умови договору несправедливими.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором № 1101-4477 від 18.10.2022 року, внаслідок чого заборгованість відповідача, яку просить відповідно стягнути позивач становить 25 500, 00 грн., яка складається з 5 100, 00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 20 400, 00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, та дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до вирішення справи за відсутності належного повідомлення відповідача, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову Банку за вищевказаного обґрунтування.

Розподіл судових витрат

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пп. «б,в» п.4 ч.1 ст..382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції у випадку скасування або зміні судового рішення зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 20 березня 2024 року- скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» () заборгованість за кредитним договором №1104-4477 від 18.10.2022 року у розмірі 25 500, 00 грн. (двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень), а також судові витрати у розмірі 2 422, 40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя:

Судді: