ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1843/25 Справа № 209/1417/21 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача: Никифоряка Л.П.,

суддів: Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

Учасники справи:

Позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УкргазБанк»,

Відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024року, головуючий у суді першої інстанції Решетник Т.О.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У травні 2021року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі АБ «Укргазбанк», Банк) подало в суд позов проти ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2020/ОВР/400-000681 від 10 липня 2020року, що утворилася станом на 16 лютого 2021року в розмірі 23 965,86грн, а також судового збору в розмірі 2 270,00грн.

Існування таких вимог Банк пов`язував із неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань відповідно до заяви-договору № 2020/І_С/400-001185 від 10 липня 2020року, згідно позичальник отримав кредит у формі дозволеного овердрафту на умовах за програмою кредитування «ЕКО-кредитка»: кредитний договір № 2020/ОВР/400-000681 зі строком дії ліміту дозволеного овердрафту 12 місяців, дата його встановлення 10 липня 2020року, дата повернення 09 липня 2021року, максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту 300 000,00грн, процентна ставка 42% річних, процентна ставка за простроченим кредитом 48% річних, процентна ставка на пільговий період 0,00001% річних. На виконання умов договору, 21 липня 2020року відповідачу було відкрито субрахунок № 8556.500101.980 та видано платіжну картку № НОМЕР_1 .

Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_2 за період з 10 липня 2020року по 16 лютого 2021року клієнт активно користувався кредитними коштами.

Банк стверджував, що він свої зобов`язання за договором виконав повністю, проте відповідач на даний час продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, у зв`язку з чим станом на 16 лютого 2021року заборгованість за кредитним договором становить 23 965,86грн, яка складається із: заборгованості по кредиту (поточної) 19 994,50грн; заборгованості по процентах (поточних) 713,23грн; заборгованості по процентах (прострочених) 3 258,13грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024року позовні вимоги АБ «Укргазбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 2020/ОВР/400-000681 від 10 липня 2020року станом на 16 лютого 2021року в розмірі 23 965,86грн, яка складається із: заборгованості по кредиту (поточної) 19 994,50грн; заборгованості по процентах (поточних) 713,23грн; заборгованості по процентах (прострочених) 3 258,13грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існували кредитні правовідносини, які виникли на підставі заяви-договору № 2020/І_С/400-001185 від 10 липня 2020року. Також підтверджено що ОСОБА_1 отримав кредит шляхом відкриття субрахунку № 8556.500101.980 від 21 липня 2020року, також позичальнику видана платіжна картка № НОМЕР_1 . Та суд виснував що за підтверджених обставин ОСОБА_1 в період часу з 10 липня 2020року по 16 лютого 2021року активно користувався кредитними коштами. Однак кредитні кошти повністю не повернув та станом на 16 лютого 2021року має заборгованість за кредитним договором, що становить 23 965,86грн і складається із: заборгованості по кредиту (поточної) 19 994,50грн; заборгованості по процентах (поточних) 713,23грн; заборгованості по процентах (прострочених) 3 258,13грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

18 листопада 2024року ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024року.

В апеляційній скарзі заявник не погодився з висновками суду та висловив вимогу про скасування рішення і відмову в позові в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводились до того, що не підтверджено обставин укладення з відповідачем кредитного договору, а розрахунок заборгованості не є первинним документом, який би підтверджував отримання кредиту, не підтверджує користування кредитними коштами та укладення договору на умовах, які вказані Банком.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Стверджував, що доводи відповідача не спростовують висновків суду та є не підтвердженими.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 листопада 2024року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «СхідГЗК»на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2024рокута справу призначено до розгляду.

У зв`язку з прийнятим рішенням Вищої ради правосуддя від 05 грудня 2024року № 3558/0/15-24 про відставку судді ОСОБА_3 , на підставі розпорядження керівника апарату суду від 06 грудня 2024року № 4840 та у відповідності до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у справі здійснено повторний автоматизований розподіл справи між суддями.

Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Никифоряк Л.П., судді: Новікова Г.В., Гапонов А.В.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2024року справу призначено до судового розгляду без повідомлення учасників справи.

Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про отримання документів в електронному суді.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Сторони у справі у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами.

ОСОБА_1 звернувся до позивача АБ «Укргазбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим була укладена заява-договір № 2020/І_С/400-001185 від 10 липня 2020року, згідно якої отримано кредит у формі дозволеного овердрафту на умовах за програмою кредитування «ЕКО-кредитка»: кредитний договір № 2020/ОВР/400-000681 зі строком дії ліміту дозволеного овердрафту 12 місяців, дата його встановлення 10 липня 2020року, дата повернення 09 липня 2021року, максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту 300 000,00грн, процентна ставка 42 % річних, процентна ставка за простроченим кредитом 48 % річних, процентна ставка на пільговий період 0,00001 % річних.

На виконання умов договору, 21 липня 2020року відповідачу було відкрито субрахунок № 8556.500101.980 та видано платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.4 т.2).

Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_2 за період з 10 липня 2020року по 16 лютого 2021року клієнт активно користувався кредитними коштами.

Згідно наданого позивачем Розрахунку станом на 16 лютого 2021року заборгованість за кредитним договором становить 23 965,86грн, яка складається із: заборгованості по кредиту (поточної) 19 994,50грн; заборгованості по процентах (поточних) 713,23грн; заборгованості по процентах (прострочених) 3 258,13грн.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що є підтвердженими обставини щодо отриманих позичальником кредитних коштів в розмірі згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, які відповідачем не повернуті, а тому наявні підстави для захисту прав кредитора зі стягненням основної суми боргу та відсотків за користування кредитом.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при ухваленні рішення додержані норми матеріального і процесуального права.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Задовольняючи позов АБ «Укргазбанк», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про надання позивачем належних та допустимих доказів укладення з відповідачем кредитного договору, враховуючи вищезазначені обставини справи та вимоги закону.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відсутні докази укладення з ним кредитного договору та його підписання є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 10 липня 2020року між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, який власноруч підписаний відповідачем ОСОБА_1 . На виконання умов договору, 21 липня 2020року відповідачу було відкрито субрахунок № 8556.500101.980 та видано платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується належними і допустимим доказами та не спростовується відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 травня 2022року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про призначення судової почеркознавчої експертизи, призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: 1. Чи виконано підпис та ПІБ у графі «підпис клієнта» в Кредитному договорі № 2020/ОВР/400-001185 від 10.07.2020року ОСОБА_1 ?; 2. Чи виконано підпис та ПІБ у засвідченні копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 ?; 3. Чи виконано підпис та ПІБ у заяві-договорі № 2020/1_С/400-001185 від 10 липня 2020року ОСОБА_1 ?; 4. Чи виконано підпис та ПІБ у графі «розписка клієнта, в розділі договору «Розписка про отримання платіжної карти ОСОБА_1 ?.

22 вересня 2022року на адресу суду від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів необхідних для виконання експертизи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 жовтня 2022року було задоволено клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів необхідних для виконання експертизи по даній цивільній справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 грудня 2023року судове засідання було відкладено на 19 січня 2023року. На час апеляційного перегляду ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 травня 2022року у даній справі надіслано до Дніпровського апеляційного суду матеріали цивільної справи № 209/1417/21. Заяву представника позивача АБ «Укргазбанк» про продовження строку надання оригіналів документів задоволено. Продовжено ПАТ АБ «Укргазбанк» строк надання оригіналів документів до 19 січня 2023року. А також повторно витребувано, документи необхідні для проведення експертизи від: АБ «Укргазбанк, АТ «Дніпрогаз», КП Кам`янської міської ради «Кам`янська теплопостачальна компанія», ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», КП «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради; а також повторно зобов`язано відповідача ОСОБА_1 , з`явитися в судове засідання та надати суду оригінали документів, які містять його вільні зразки підпису і почерку за 2019-2021рр, що можуть знаходитись у різних за цільовим призначенням документах: посвідченнях, на яких є власноручний підпис; заявах про надання комунальних послуг; банківських документах про отримання кредиту/карток; автобіографіях, особисто заповнених анкетах, листах, що належать до службової переписки; установчих, приватизаційних документах, заявах про видачу паспорта, нотаріально посвідчених документах, записах особистого характеру тощо, (15-20 документів).

На виконання ухвали суду від 09 грудня 2022року від ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» надійшов лист про неможливість надання документів, витребуваних судом.

На виконання ухвали суду від 09 грудня 2022року від КП «Кам`янський міськводоканал» Дніпропетровської обласної ради надійшов лист про неможливість надання документів, витребуваних судом.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 травня 2023року задоволено клопотання судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 07 вересня 2022року № 2/38/04/13-22 про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи. Надано в розпорядження судового експерта надані позивачем в судовому засіданні 03 червня 2022року оригінали документів, та відібрані від позивача експериментальні зразки почерку і підпису, разом із матеріалами цивільної справи для продовження проведення призначеної 16 травня 2022року судової почеркознавчої експертизи. Для продовження проведення призначеної 10 грудня 2021року судової почеркознавчої експертизи, надіслано експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України матеріали цивільної справи № 209/1417/21 та витребувані за клопотанням судового експерта документи разом із експериментальними зразками почерку ОСОБА_1 на 10 аркушах та підпису ОСОБА_1 на 10 аркушах. Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України. Витрати за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_1 . Провадження у справі зупинене на час проведення експертизи.

26 липня 2023року на адресу суду від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України разом із цивільною справою № 209/1417/21 та паперовим конвертом коричневого кольору у якому містяться експериментальні зразки підпису і почерку ОСОБА_1 на 20аркушах надійшов лист № 4496/3182/13-23/04-11 від 14 липня 2023року, в якому зазначено, що у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 72 ЦПК України, п.2.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998року № 53/5 зі змінами, 19 грудня 2022року наглядове провадження № 5103-22 закрите без проведення судової почеркознавчої експертизи, а також складене повідомлення про неможливість надання висновку судового експерта.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2023року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про заміну експертної установи для проведення у справі судової почеркознавчої експертизи. Призначено по справі судову почеркознавчу експертизу. Проведення даної експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

04 березня 2024року на адресу суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшла цивільна справа разом із рахунком на оплату вартості експертизи та клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій пов`язаних із проведенням експертизи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2024року задоволено клопотання судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи. Провадження у справі було зупинене на час проведення експертизи.

03 липня 2024року на адресу суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов лист про повернення матеріалів цивільної справи у зв`язку з неможливістю проведення судової експертизи.

Тож, судова експертиза у справі не була проведена через не виконання відповідачем клопотань експертних установ та ухвал суду про витребування вільних зразків його підпису та почерку.

Водночас, Банком були надані всі витребувані судом першої інстанції документи, необхідні для проведення судової експертизи.

Також апеляційний суд звертає увагу, що в апеляційній скарзі відповідач не ставить питання про призначення судової почеркознавчої експертизи, не наводить поважних підстав неможливості надання документів, необхідних для проведення судової експертизи.

Водночас, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що судом першої інстанції не було встановлено на підставі належних та допустимих доказів наявність беззаперечної заборгованості за спірним кредитом.

Однак такі доводи є необґрунтованими та зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунок заборгованості.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Одночасно, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій).

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020року у справі № 760/7792/14-ц.

Судом встановлено, що виникнення заборгованості по боргових зобов`язаннях та їх розмір станом на 07 лютого 2024року підтверджується розрахунком заборгованості, що свідчить про те, що судом досліджувались первинні документи.

Крім того, судом було встановлено, що матеріали справи не містять доказів на спростування інформації Банку відображеної у розрахунку заборгованості.

Вказане свідчить про те, що судом першої інстанції було належним чином перевірено розрахунок заборгованості та оцінено його в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами.

Тож, суд першої інстанції дійшов правильного висновку відносно того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні статей 77, 78 ЦПК України.

Встановлено, відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору між сторонами.

Відповідач ОСОБА_1 не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АБ «Укргазбанк», не довів відсутність заборгованості.

Також ОСОБА_1 клопотання про призначення судової економічної експертизи, яка могла б підтвердити або спростувати обставини наявності кредитної заборгованості, ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Натомість наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт видачі та отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів, про що свідчать підпис у кредитному договорі, в якому погоджено між сторонами всі істотні умови, порядок отримання та погашення заборгованості, наслідки невиконання зобов`язань за договором, а розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку підтверджується факт користування кредитними коштами та вчинення відповідачем дій щодо часткового погашення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не обґрунтований належними та допустимими доказами, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки розрахунок заборгованості за кредитним договором був перевірений судом, який визнає його належним та допустимим доказом у справі. Відповідач, в свою чергу, у відповідності до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України не надав суду належних доказів у спростування вимог позивача та наданих позивачем доказів, не заявляв відповідні клопотання.

А тому доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Заразом, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб відповідач надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись статтями 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 28 січня 2025року.

Судді: