Провадження № 22-ц/4806/675/24
У Х В А Л А

про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги

30 січня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.,

суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 травня 2024 року у складі судді Шумило Н.Б., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 травня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, оф. 402, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 12 грудня 2016 року станом на 24.03.2023 року в розмірі 93 219 (дев`яносто три тисячі двісті дев`ятнадцять) грн. 56 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав до Закарпатського апеляційного суду апеляційну скаргу.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 24 червня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 травня 2024 року залишено без руху, про що повідомлено апелянта та надано йому строк протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків, шляхом оформлення апеляційної скарги відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, а також сплати судового збору.

Роз`яснено апелянту, якщо відповідно до цієї ухвали у встановлений строк він не усуне недоліки апеляційної скарги, шляхом подання або надіслання квитанції про сплату судового збору безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а також оформлення її відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, подання або надіслання виправленої скарги до апеляційного суду разом із копією для учасників справи, апеляційна скарга буде визнана неподаною і підлягатиме поверненню апелянту.

Копію цієї ухвали направлено апелянту 25 червня 2024 року рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу вказану апелянтом в апеляційній скарзі згідно супровідного листа №308/12007/23/15773/2024.

Однак, поштове відправлення адресоване апелянту ОСОБА_1 повернулось до Закарпатського апеляційного суду без вручення з відміткою на поштовому конверті «за закінченням терміну зберігання».

У зв`язку з цим, апеляційним судом було повторно направлено 07 листопада 2024 року апелянту копію ухвали від 24 червня 2024 року рекомендованим листом із повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу вказану апелянтом в апеляційній скарзі згідно супровідного листа №308/12007/23/26941/2024.

Однак, поштове відправлення з копією ухвали від 24 червня 2024 року адресоване апелянту ОСОБА_1 знову повернулось до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Матеріали справи не містять заяви апелянта, про зміну свого місця проживання чи місцезнаходження.

Станом на сьогоднішній день, недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунуто.

Частиною 2 ст.43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Верховний Суд у своїй постанові від 11 червня 2021 року у справі № 2-6236/11 висловив правову позицію, що сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй скарзі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Принцип юридичної визначеності як складова частина конституційного принципу верховенства права зобов`язує апелянта самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

З моменту подання апелянтом ОСОБА_1 апеляційної скарги, а саме з 10 червня 2024 року ним не вжито жодних заходів для того, щоб дізнатися про стан своєї апеляційної скарги та усунути недоліки, які були виявлені судом апеляційної інстанції під час її подачі.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З врахуванням того, що недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунуто, відповідно до ст.ст.185, 357 ЦПК України, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 травня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді: