Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8594/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла гр. ОСОБА_3 , яка є рідною матір`ю позивачки - ОСОБА_4 .

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Щодо права власності на будинок:

Відповідно до будівельного пасорту земельної ділянки від 1971 року, ОСОБА_5 (батько ОСОБА_1 ) був забудовником житлового будинку у АДРЕСА_2 . 25.10.1994 виконком міської Ради народних депутатів вирішив затвердити акти прийомки в експлуатацію індивідуальних житлових будинків гр. ОСОБА_3 на будинок по АДРЕСА_1 , жилою площею 77,0 кв.м., корисною площею 117,0 кв.м. /на ім`я померлого чоловіка ОСОБА_6 /.

Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 28 жовтня 1994 року належало ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки. У матеріалах справи Виноградівського РБТІ міститься свідоцтво про право на спадщину за законом, у якому зазначено, що спадкоємицею майна є ОСОБА_3 , дружина померлого.

Таким чином, померлій ОСОБА_3 належав житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , який вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_5 . Даний будинок входить у спадкову масу, та, оскільки, правовстановлюючий документ в позасудовому порядку позивачу, як спадкоємцю, отримати неможливо, що позбавляє її права успадкувати будинок у нотаріальному порядку.

Після смерті спадкодавця спадщину отримали позивач ОСОБА_1 , її сестра ОСОБА_7 та брат ОСОБА_8 , які подали заяву до державного нотаріуса протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця.

Так, після смерті ОСОБА_3 , право власності на жилий будинок було поділено між трьома спадкоємцями, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в розмірі по 1/3 частини.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - не дивлячись на те, що прийняв спадщину, проте - не оформив свідоцтво і помер у 2020 році.

За відомостями реєстру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Станом на 14.12.2017 року, на день смерті ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 значилися зареєстрованими 3 повнолітніх осіб : ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина, в тому числі на жилий будинок по АДРЕСА_1 .

Позивач, її сестра ОСОБА_11 та ОСОБА_8 в порядку передбаченому ч.1 ст. 1268 ЦК України, прийняли спадщину, оскільки подали заяву до державного нотаріуса.

Після звернення до державної нотаріальної контори 28.11.2024, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на житловий будинок з підстав відсутності правовстановлюючого документа на право приватної власності на житлові будинки на ім`я померлого та не проведення первісної реєстрації права власності на будинок.

Щодо зміни прізвища позивачкою: 16 вересня 1978 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області зареєстровано шлюб гр. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , актовий запис № 176, після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище ОСОБА_15 .

11 серпня 1993 року шлюб розірвано.

Разом з тим, правовстановлюючого документу на право власності на жилий будинок втрачено. А отримати зараз правовстановлюючий документ в позасудовому порядку неможливо, так як ОСОБА_3 померла, тому й успадкувати будинок без належних правовстановлюючих документів позивач не може.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просить задоволити .

Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає .

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вирішив наступне.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла гр. ОСОБА_3 , яка є рідною матір`ю позивачки - ОСОБА_4 (а.с.11).

16 вересня 1978 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб гр. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , актовий запис № 176, після реєстрації шлюбу позивачці було присвоєно прізвище ОСОБА_15 . 11 серпня 1993 року шлюб було розірвано(а.с.5-10).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.15-27).

Відповідно до будівельного пасорту земельної ділянки від 1971 року, ОСОБА_5 (батько ОСОБА_1 ) був забудовником житлового будинку у АДРЕСА_2 .

25.10.1994 виконком міської Ради народних депутатів вирішив затвердити акти прийомки в експлуатацію індивідуальних житлових будинків гр. ОСОБА_3 на будинок по АДРЕСА_1 , жилою площею 77,0 кв.м., корисною площею 117,0 кв.м. /на ім`я померлого чоловіка ОСОБА_5 /.

Згідно матеріалів Виноградівського РБТІ, свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 28 жовтня 1994 року належало ОСОБА_5 (а.с.35-38).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки (а.с.32). У матеріалах справи Виноградівського РБТІ міститься свідоцтво про право на спадщину за законом, у якому зазначено, що спадкоємицею майна є ОСОБА_3 , дружина померлого.

Таким чином, померлій ОСОБА_3 належав житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , який вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_5 .

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Після смерті спадкодавця спадщину отримали позивачка ОСОБА_1 , її сестра ОСОБА_7 та брат ОСОБА_8 , які подали заяву до державного нотаріуса протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця.

Право власності на жилий будинок поділено між трьома спадкоємцями, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в розмірі по 1/3 частини (а.с.47-52).

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - не дивлячись на те, що прийняв спадщину, проте - не оформив свідоцтво і помер у 2020 році.

За відомостями реєстру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Станом на 14.12.2017 року, на день смерті ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 значилися зареєстрованими 3 повнолітніх осіб: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина в тому числі на жилий будинок по АДРЕСА_1 .

Позивач, її сестра ОСОБА_11 та ОСОБА_8 в порядку передбаченому ч.1 ст. 1268 ЦК України, прийняли спадщину, оскільки подали заяву до державного нотаріуса(а.с.48-49).

Після звернення до державної нотаріальної контори 28.11.2024, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на житловий будинок з підстав відсутності правовстановлюючого документа на право приватної власності на житлові будинки на ім`я померлого та не проведення первісної реєстрації права власності на будинок.

Правовстановлюючого документу на право власності на жилий будинок втрачено. А отримати зараз правовстановлюючий документ в позасудовому порядку неможливо, так як ОСОБА_3 померла, тому й успадкувати будинок без належних правовстановлюючих документів позивач не може.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Надаючи оцінку визнанню позову відповідачем, відповідності такого визнання вимогам закону та дотримання прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ним спосіб, передбачений законом.

Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 200, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в розмірі 1/3 частини на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 30.01.2025 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк