КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-о/947/87/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі у залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

Відокремлений структурний підрозділ «Новокаховський фаховий коледж

Таврійського державного агротехнологічного університету ім. Дмитра Моторного»

Мністерства освіти і науки України,

Державне підприємство «Олешківське лісомисливське господарство»,

як правонаступника Державного підприємства «Херсонське лісомисливське господарство»,

про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 16.12.2024 року звернувся до Київського районного суду міста Одеси з заявою, за участі заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд: встановити факт належності йому - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , правовстановлюючих документів: диплому серії НОМЕР_2 виданого 30.06.1982 року Новокаховським технікумом гідромеліорації, механізації та електрифікації сільського господарства виданого - « ОСОБА_1 »; трудової книжки серії НОМЕР_3 від 20.10.1990 року.

В обґрунтування заяви, заявник посилається на те, що він - ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» надавши всі необхідні документи, в тому числі трудову книжку.

За принципом екстериторіальності заяву розглядало Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

07.06.2024 року він отримав рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначення пенсії за віком.

Однією з причин відмови у призначені пенсії зазначено невідповідність прізвища заявника, яке зазначено у трудовій книжки серії НОМЕР_3 від 20.10.1990 року. Так, у зазначеному правовстановлюючому документі прізвище заначено « ОСОБА_2 або ОСОБА_3 » почерк неразбірливий, що не відповідає паспортним даним заявника, в якому прізвище записано - « ОСОБА_4 ». Крім того, помилки у написанні прізвища, виявлена у дипломі серії НОМЕР_2 виданого 30.06.1982 року Новокаховським технікумом гідромеліорації, механізації та електрифікації сільського господарства. Так, у дипломі серії НОМЕР_2 від 30.06.1982 року зазначено, російською мовою, що він виданий « ОСОБА_5 », а українською мовою - « ОСОБА_6 », що є помилкою, яка виникла при перекладі прізвища на українську мову та відмінювання ім`я. Розбіжності у документах утворилися внаслідок неправильного перекладу з російської мови на українську та допущені орфографічні помилки.

Заявник вказує, що встановлення заявлених до встановлення фактів має для нього юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні його прізвища у даних документах, позбавляє можливості зарахування до страхового стажу всіх належних періодів роботи для призначення та нарахування пенсійних виплат.

Дані обставини зумовили його звернення до суду з даною заявою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Разом з вказаною заявою, заявником було подано до суду заяву про звільнення його від сплати судового збору, з підстав скрутного матеріального становища.

За наслідком розгляду вказаної заяви, ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 17.12.2024 року заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по справі задоволено частково. Відстрочено заявнику - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплату судового збору у розмірі 484 гривні 48 копійок до ухвалення судового рішення за наслідком розгляду цивільної справи №947/40560/24.

Дослідивши подані до суду документи, суддею встановлено, що зазначена заява подана з додержанням вимог ст.ст. 175, 177, 293, 318 ЦПК України.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 18.12.2024 року на підставі вказаної заяви відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі.

Одночасно судом було ухвалено залучити до участі по справі в якості заінтересованих осіб по справі: Відокремлений структурний підрозділ "Новокаховський фаховий коледж Таврійського державного агротехнологічного університету ім. Дмитра Моторного" Мністерства освіти і науки України, (місцезнаходження: 25031, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, пр. Університетський, 5/2) та Державне підприємство «Олешківське лісомисливське господарство», як правонаступника Державного підприємства «Херсонське лісомисливське господарство», , (місцезнаходження: 75040, Херсонська обл., Херсонський р-н, с. Токарівка, вул. Придніпровська, 1). Зобов`язано ОСОБА_1 , не пізніше двох днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, направити залученим заінтересованим особам по справі копії заяви з усіма наданими до неї додатками, а докази такого направлення надати суду до початку судового засідання.

На виконання вказаної ухвали суду, заявником 27.01.2025 року надано до суду докази на підтвердження скерування копій поданих до суду документів залученим на підставі ухвали суду від 18.12.2025 року заінтересованим особам по справі.

Тієї ж дати, 27.01.2025 року заявником надано до суду заяву на виконання ухвали суду від 17.12.2024 року, до якої додано докази на підтвердження сплати судового збору за пред`явленою заявою.

Також, 01.01.2025 року до суду надійшли письмові пояснення від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відповідно до яких предстанвиком заінтересованої особи не висловлено будь-яких заперечень проти задоволення даної заяви.

У судове засідання призначене на 28.01.2025 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином.

Однак, в матеріалах справи наявна заява від представника заявника, яка надійшла до суду 27.01.2025 року, про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності.

Інші заінтересовані особи про причини неявки суд не повідомили.

Підстав для відкладення судового засідання судом у відповідності до положень статті 223 ЦПК України не встановлено.

Приймаючи викладене, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 28.01.2025 року за відсутності сторін по справі на підставі наявних в матеріалах справи документів.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи, суд вважає заяву підлягаючою до задоволення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданим 24 березня 1997 року Комсомольським РВ ХМ УМВС України України в Херсонській області, на аркуші 2 якого міститься зазначення прізвища, ім`я та по батькові заявника на російській мові: « ОСОБА_7 ». У відповідності до паспортних даних, останній постійно був зареєстрований на території херсонської області. Останнім місцем реєстрації зазначено: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 31.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.06.2024 року за №55 відмовлено у призначенні пенсії за заявою ОСОБА_1 , у тому числі з підстав того, що згідно з наданою трудовою книжкою НОМЕР_3 від 20.10.1990 року прізвище особе заначено - « ОСОБА_3 », у дипломі серії НОМЕР_2 виданого 30.06.1982 року Новокаховським технікумом гідромеліорації, механізації та електрифікації сільського господарства, прізвище зазначено, як « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявника.

З підстав того, що у вказаних документах зазначено прізвище заявника відмінно від наявних даних про нього зазначених у паспорті громадянина України, а також з посиланням на неможливість в інший спосіб внести відповідні виправлення, заявник звернувся до суду з даною заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі № 363/214/17-ц від 22.08.2018 року, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, судом враховується правовий висновок, сформований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року по справі №560/17953/21, згідно з яким, неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вирішила за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі №287/167/18-ц (провадження №14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі №290/289/22-ц (провадження №61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Частиною 1 ст. 319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приймаючи викладене в цілому, суд зазначає наступне.

Як вбачається, у відповідності до наданої заявником копії диплому серії НОМЕР_2 , за реєстраційним №10995, останній видано 30 червня 1982 року Новокаховським технікумом гідромеліорації, механізації та електрифікації сільського господарства на ім`я: російською мовою - « ОСОБА_1 », а українською мовою - « ОСОБА_1 », на підтвердження що він у 1982 році закінчив повний курс навчання за спеціальністю «механізація сільського господарства» і присвоєно кваліфікацію «технік-механік». Отже, прізвище особи у вказаному дипломі зазначено відмінно від написання прізвища заявника від зазначеного у виданому на його ім`я паспорті громадянина України.

Судом встановлено, що заявник з метою виправлення вказаної розбіжності у написанні його прізвища у дипломі, через свого представника звернувся з відповідною заявою до навчального закладу з відповідним запитом.

У відповідності до листа Відокремленого структурного підрозділу «Новокаховський фаховий коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного» від 14.11.2024 року №529/11 повідомив, що Новокаховський технікум гідромеліорації, механізації та електрифікації сільського господарства з 1993 року перейменовано у Новокаховський агротехнічний коледж, на підставі наказу №178 від 22.06.1993 року Міністерства сільського господарства і продовольства України. Новокаховський агротехнічний коледж в свою чергу перейменовано у ВСП «Новокаховський коледж Таврійської державної агротехнічної академії» на підставі наказу №531 від 04.10.2005 року Міністерства аграрної політики України. ВСП «Новокаховський коледж Таврійської державної агротехнічної академії» також було перейменовано у ВСП «Новокаховський коледж Таврійського державного агротехнічного університету» на підставі наказу №375 від 31.05.2007 року Міністерства аграрної політики України. Для ВСП «Новокаховський коледж Таврійського державного агротехнічного університету» змінено орган управління з Міністерства аграрної політики та продовольства України на Міністерство освіти і науки України, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 року за №87-Р. ВСП «Новокаховський коледж Таврійського державного агротехнічного університету» перейменовано у ВСП «Новокаховський коледж Таврійського державного агротехнічного університету імені Дмитра Моторного», на підставі наказу №149 від 07.02.2019 року Міністерства освіти і науки України. ВСП «Новокаховський коледж Таврійського державного агротехнічного університету імені Дмитра Моторного» перейменовано у Відокремлений структурний підрозділ «Новокаховський фаховий коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного».

Також повідомлено, що відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 26.04.2022 року за №387, з метою збереження життя та здоров`я громадян України, а також створення безпечного освітнього середовища, організацію здобуття освіти, освітнього процесу в умовах воєнного стану, ВСП «Новокаховський фаховий коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного» був переміщений до міста Кропивницький на базу Кропивницького фахового аграрного коледжу до завершення дії воєнного стану. За наслідком чого ВСП «Новокаховський фаховий коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного» повідомив, що не має фізичного доступу до архіву закладу в місті Нова Каховка, яке з 22.02.2022 року і по день надання відповіді, перебуває в тимчасовій окупації, тому не має можливості підтвердити освіту та надати архівну довідку про отримання освіти ОСОБА_1 , відповідно до диплому серії НОМЕР_2 , виданого 30.06.1982 року Новокаховським технікумом гідромеліорації, механізації та електрифікації сільського господарства.

Додатково повідомлено, що замовлення в ЄДЕБО дублікату диплому із зміненим прізвищем, відповідно до українського правопису та паспортних даних, потребує надання в ЄДЕБО архівної довідки від закладу освіти, формування якої наразі неможливо з вищенаведених причин.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що заявник позбавлений самостійно здійснити дії з внесення виправлень до власного прізвища до диплому серії НОМЕР_2 , виданого 30.06.1982 року Новокаховським технікумом гідромеліорації, механізації та електрифікації сільського господарства.

Також судом встановлено, що 20 жовтня 1990 року було заповнено трудову книжку (копію) серії НОМЕР_3 , на ім`я « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за професією є «інженером-механіком». Отже, прізвище особи у вказаній трудовій книжці зазначені відмінно від зазначеного прізвища у виданому на ім`я заявника паспорті громадянина України.

Відповідно до записів № 26-27 трудової книжки серії НОМЕР_3 від 20.10.1990 року останнім місцем роботи особи є ДП «Херсонське лісомисливське господарство», , у період з 01.12.2006 року по 14.05.2008 року, на посаді охоронця кордону Білозерського лісництва.

Разом з тим, у відповідності до відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про індивідуальні відомості про застраховану особу відносно заявника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , вбачається, що останній отримував доходи за період з 01.12.2006 року по травень 2008 року включно, будучи працевлаштований в ДП «Херсонське лісомисливське господарство», .

Отже, вказані обставини підтверджують факт працевлаштування заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДП «Херсонське лісомисливське господарство», , у період саме з 01.12.2006 року по травень 2008 року включно, що відповідає даним про працевлаштування зазначеним у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 20.10.1990 року, виданій на ім`я - « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Порядок заповнення трудових книжок визначено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Мінпраці, Мін`юсту, Мінсоцзахисту України від 29.07.1993 року за №58.

Згідно з п. 2.13 Інструкції, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Судом встановлено, що з метою внесення змін до вказаної трудової книжки, заявник звертався до останнього місця роботи.

Так, у відповідності до листа Державного агентства лісових ресурсів України від 26.11.2024 року повідомлено, що ДП «Олешківське лісомисливське господарство» є правонаступником прав та обов`язків ДП «Херсонське лісомисливське господарство».

Листом ДП «Олешківське лісомисливське господарство» від 30.11.2024 року № 62 повідомлено, що ДП «Олешківське лісомисливське господарство» знаходиться в окупації, а архівні документи не вивезені, у зв`язку з чим відсутня можливість внести зміни до трудової книжки серії НОМЕР_3 від 20.10.1990 року ОСОБА_1 , що до запису прізвища.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що заявник позбавлений самостійно здійснити дії з внесення виправлень до власного прізвища до трудової книжки серії НОМЕР_3 від 20.10.1990 року.

Досліджуючи вищевказані докази і надаючи їм оцінку, суд вважає надані заявником докази належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Досліджуючи вищевказані докази, оцінюючи їх належність, допустимість, достовірність окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає встановленим, що: диплом серії НОМЕР_2 виданий 30 червня 1982 року Новокаховським технікумом гідромеліорації, механізації та електрифікації сільського господарства виданого на ім`я « ОСОБА_1 » та трудова книжка серії НОМЕР_3 від 20.10.1990 року заповнена на ім`я « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », стосуються однією тієї ж особи та належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України.

Судом вважає доведеними доводи заявника, що різне написання його прізвища у дипломі та трудовій книжці, що є відмінним від даних зазначених у паспорті громадянина України, пов`язано з різним перекладом його прізвища з російської на українську мову.

Судом встановлено, що заявлений до встановлення факт заявникові необхідний для підтвердження ним власного стажу під час проведення розрахунку та призначення йому пенсії за віком, а відтак заявлений факт має для заявника юридичне значення.

Додатково судом встановлено, що в інший, позасудовий спосіб, заявник приймаючи введений починаючи з 24.02.2022 року воєнний стан на території України, що є загальновідомим фактом та перебування архіву ВСП «Новокаховський фаховий коледж Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного» і перебування ДП «Олешківське лісомисливське господарство» на території що є тимчасово окупованою територією України, позбавлений самостійно здійснити у встановлений законом порядок внесення зміни до вищевказаних документів, а саме диплому серії НОМЕР_2 виданого 30 червня 1982 року Новокаховським технікумом гідромеліорації, механізації та електрифікації сільського господарства та трудової книжки серії НОМЕР_3 від 20.10.1990 року.

За наслідком чого, суд доходить до висновку, що прав та інтереси заявника підлягають судовому захисту в порядку окремого провадження.

Будь-яких доказів на підтвердження наявності спору про право за наслідком заявлених вимог, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Досліджуючи вищевказані докази, оцінюючи їх належність, допустимість, достовірність окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає встановленими заявлені факти, що підтверджуються належними і допустимими доказами, за наслідком чого заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення в межах заявлених вимог.

У відповідності до положень ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 1-18, 76-89, 293, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), за участі заінтересованих осіб: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10), Відокремленого структурного підрозділу "Новокаховський фаховий коледж Таврійського державного агротехнологічного університету ім. Дмитра Моторного" Мністерства освіти і науки України, (місцезнаходження: 25031, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, пр. Університетський, 5/2), Державного підприємства «Олешківське лісомисливське господарство», як правонаступника Державного підприємства «Херсонське лісомисливське господарство», , (місцезнаходження: 75040, Херсонська обл., Херсонський р-н, с. Токарівка, вул. Придніпровська, 1), про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити юридичний факт, що диплом серії НОМЕР_2 , реєстраційний №10995, виданий 30 червня 1982 року Новокаховським технікумом гідромеліорації, механізації та електрифікації сільського господарства виданого на ім`я « ОСОБА_1 » належить - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, РНОКПП НОМЕР_1 .

Встановити юридичний факт, що трудова книжка серії НОМЕР_3 від 20.10.1990 року заповнена на ім`я « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », належать - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Л. В. Калініченко