Справа № 579/2623/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2025 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді Моргуна О.В.,

за участі секретаря судового засідання Сергієнко Ж.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кролевець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою заступника керівника Конотопської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Кролевецької міської ради Сумської області, Державної екологічної інспекції у Сумській області до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконної порубки дерев,-

в с т а н о в и в:

заступник керівника Конотопської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі позивача Кролевецької міської ради Сумської області, Державної екологічної інспекції у Сумській області, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача невідшкодовану суму шкоди в сумі 30437 грн. 78 коп., заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Державна екологічна інспекція в Сумській області в судове засідання свого представника не направила(а.с.60).

Кролевецька міська рада Сумської області в судове засідання свого представника не направила.

Відповідач відзив на позовну заяву не подала, до суду з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена (а.с.61).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, а саме ОСОБА_1 21.07.2023 року в ранковий час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконну порубку деревини, розуміючи протиправність, караність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_1 взявши в домогосподарстві за місцем свого проживання власну бензопилу (марка та модель якої в ході досудового розслідування не встановлена) прийшла до лісового масиву на земельній ділянці з кадастровим номером :04:003:0249, який розташований поблизу с. Грузьке, Конотопського району Сумської області на території Грузчанського старостинського округу Конотопського району Сумської області, де знаходяться інші лісові насадження.

Перебуваючи у вказаному лісовому масиві ОСОБА_1 діючи умисно, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, незаконно, тобто без спеціального на те дозволу, за допомогою принесеної бензопили вчинила самовільну рубку 6 дерев породи сосна сироростуча діаметрами : 1- 34х34 см, 2- 56х15 см, 3-13х23 см, 4-32х19см, 5-26х28 см, 6-40х26 см.

Протиправними діями ОСОБА_1 відповідно до висновку судової економічної експертизи № СЕ-19/119-23/11545-ЕК від 08.09.2023 року було заподіяно навколишньому природному середовищу шкоду на загальну суму 40 337, 78 грн., яка розрахована згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. за № 665.

Ухвала суду набрала законної сили 29 серпня 2024 року.

Згідно з висновком № СЕ-19/119-23/11545-ЕК від 08.09.2023 року було заподіяно навколишньому природному середовищу шкоду на загальну суму 40 337, 78 грн., яка розрахована згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. за № 665.

Статтею 66 Конституції України встановлено обов`язок кожної особи не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно з частиною другою статті 24 ЛК України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону.

Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників (ч.1, п.1 ч.2 ст. 105 ЛК України).

Статтею 107 ЛК України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди.

Вина ОСОБА_1 у завданні майнової шкоди внаслідок незаконної порубки дерев встановлена вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 5 грудня 2023 року, ухвалою Сумського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року , яка набрала законної сили.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Розмір шкоди на загальну суму 40 337 грн. 78 коп. заподіяної навколишньому природному середовищу в результаті протиправних дій ОСОБА_1 останньою під час розгляду та винесення вироку та розгляді справи в апеляційному порядку не оспорювався .

Вина ОСОБА_1 у завданні майнової шкоди внаслідок незаконної порубки дерев встановлена вироком Кролевецького районного суду Сумської області, який набрав законної сили, розмір завданої шкоди, який розраховано згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від Постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2022 р. № 575, становить 40 337 грн. 78 коп.

Згідно ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва (ч.4 ст.23 Закону України Про прокуратуру).

Судом встановлено, що органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, яким в даному випадку є Кролевецька міська рада Сумської області, Державна екологічна інспекція в Сумській області, не були реалізовані повноваження щодо відшкодування завданих збитків внаслідок незаконної порубки дерев, що приводить до ненадходження грошових коштів до місцевого та державного бюджету.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурором належно обґрунтовано підстави для представництва інтересів держави в даному цивільному процесі і у суду наявні правові підстави для їх підтвердження.

Пунктом 7 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України передбачено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Враховуючи викладене вище, часткове відшкодування шкоди, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих та достатніх підстав для стягнення з ОСОБА_1 30437 грн. 78 коп. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев, з розподілом коштів:

30 %, що становить 9131 грн. 33 коп. до спеціального фонду Державного бюджету;

20 %, що становить 6087 грн. 55 коп. до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради;

50 %, що становить 15218 грн. 90 коп. до спеціального фонду місцевого бюджету Кролевецької міської ради Сумської області.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, зазначені ним обставини.

Відповідач відзив на позов не подала , доказів які обґрунтовують її заперечення проти позову не надала.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.66 Конституції України, ст.1166 ЦК України, ст.ст.24, 105, 107 Лісового кодексу України, ст.ст.68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 56, 76-82, 211, 223, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в:

позовну заяву заступника керівника Конотопської окружної прокуратури, місцезнаходження: 41601, Сумська область, м.Конотоп, вул.Успенсько-Троїцька, 136, в інтересах держави в особі Кролевецької міської ради Сумської області, місцезнаходження: 41300, Сумська область, м.Кролевець, площа Миру, 1 , Державної екологічної інспекції в Сумській області, місцезнаходження: 40000, м.Суми, вул.Першотравнева, 29, , до ОСОБА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 шкоду завдану внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, у сумі 30437 грн. 78 коп. з розподілом коштів:

30 %, що становить 9131 грн. 33 коп. до спеціального фонду Державного бюджету;

20 %, що становить 6087 грн. 55 коп. до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради;

50 %, що становить 15218 грн. 90 коп. до спеціального фонду місцевого бюджету Кролевецької міської ради Сумської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 6 лютого 2025 року.

Суддя О. В. Моргун