Справа № 301/272/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2025 р. м. Іршава

Суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Даруда І.А., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , де заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Іршавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції та Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до Іршавського районного суду Закарпатської області із заявою, в якій просить встановити факт належності їй ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - Свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 , відповідний актовий запис №90 від 20.08.2010р. Зобов`язати Іршавський відділ ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №90 від 20.08.2010 р. про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зазначити прізвище дружини після розлучення: « ОСОБА_1 » та видати повторно свідоцтво про розірвання шлюбу з урахуванням внесених змін. Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області оформити та видати громадянці України ОСОБА_1 паспорт громадянина України на прізвище « ОСОБА_1 ».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею встановлено, що заява подана без додержання вимог, встановлених ЦПК України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого, зокрема, розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ч.3 ст.294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання фізичною особою заяви у справах окремого провадження, підлягає до сплати судовий збір в 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що складає 605,60 гривень.

Так, звертаючись до суду, заявник сплатила судовий збір у розмірі 605,60 грн.

При цьому, у заяві заявником заявлено три позовні вимоги немайнового характеру, а саме:

1. Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - Свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 , відповідний актовий запис №90 від 20.08.2010р.

2. Зобов`язати Іршавський відділ ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №90 від 20.08.2010 р. про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зазначити прізвище дружини після розлучення: « ОСОБА_1 » та видати повторно свідоцтво про розірвання шлюбу з урахуванням внесених змін.

3. Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області оформити та видати громадянці України ОСОБА_1 паспорт громадянина України на прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, заявником не сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028,00 грн., та 0,4 прожиткового мінімуму становить 1 211,20 грн.

Таким чином, заявниці потрібно доплатити судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. за другу та третю вимоги немайнового характеру та надати до суду докази на підтвердження відповідної сплати.

Також, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч.3 ст.294 ЦПК України).

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини 3 ст.315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Отже, в даній заяві, однією із вимог заявниці ОСОБА_1 є встановлення факту належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - Свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 , відповідний актовий запис №90 від 20.08.2010 р.

Однак, всупереч вищенаведеному, заявниця ОСОБА_1 доказів спроб досудового врегулювання спору (звернення до Іршавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції чи іншого уповноваженого органу про внесення змін у свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис №90 від 20.08.2010 р., результатів такого звернення чи відмови уповноваженого органуреєстрації актів цивільного стану, з підстави не збереження відповідного актового запису чи відмови у його відновленні або ж підтверджень того, що він може бути відновлений лише на підставі рішення суду ) до суду разом з заявою не надала.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, якщо заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); (Постанови ВП від 10 квітня 2019 року № 320/948/18; від 30 січня 2022 року № 287/167/18-ц.)

Таким чином, для усунення недоліків заявниці необхідно у встановлений судом строк, надати до суду підтвердження звернення до Іршавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції чи іншого уповноваженого органу про внесення змін у свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис №90 від 20.08.2010 р. та результат такого звернення чи відмову уповноваженого органуреєстрації актів цивільного стану, з підстави не збереження відповідного актового запису, відмови у його відновленні або ж підтверджень того, що він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати заявниці строк для усунення виявлених та викладених вище недоліків.

Роз`яснити заявнику, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута йому.

Керуючись ст.ст. 185, 274 України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , де заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Іршавський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції та Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Встановити заявникку строк для усунення недоліків, що не перевищує 5 (п`яти) днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву буде визнано неподаною та повернуто заявнику зі всіма доданими документами.

Ухвала може оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Даруда