УХВАЛА

11 лютого 2025 року м. Мукачево Справа № 303/9977/24

2/303/2144/24

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Івашко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні поданий представником відповідача - Пузіним Д.М відзив на позовну заяву та клопотання представника позивача - Пер`ян А.А. про поновлення строку для подання доказів та їх долучення до матеріалів справи, витребування доказів по цивільній справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»

до відповідача ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

На підставі ухвали суду від 23 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

30 січня 2025 року від представника відповідача Пузіна Д.М. через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив у задоволенні позову відмовити та заявив ряд клопотань про витребування доказів.

Поряд з цим, 4 лютого 2025 року від представника позивача - Пер`ян А.А. через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у прохальній частині якої представник також просить поновити строк для подання доказів, прийняти та долучити докази до матеріалів справи.

7 лютого 2025 року від представника позивача - Пер`ян А.А. через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про поновлення строку для подання доказів, долучення до матеріалів справи клопотання та про витребування судом доказів.

Дослідивши відзив та відповідь на відзив з клопотанням про поновлення строку для подання доказів, витребування доказів, а також матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

На підставі ухвали суду про відкриття провадження у справі від 23.12.2024 року відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подачі відзиву.

У тексті відзиву представник відповідача посилається на те, що ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками відповідач отримала 20.01.2025. Поряд з цим, такі посилання сторони відповідача не відповідають дійсності. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія позовної заяви з додатками особисто отримана відповідачем - 27.12.2024 (а.с. 100). Таким чином, останнім днем строку для подання відзиву було 13.01.2025. Крім того, згідно з даними повідомлення №65475 про надання адвокату доступу до справи за допомогою електронного кабінету користувача ЄСІТС, адвокат Працевитий Геннадій Олександрович 30.12.2024 отримав доступ до даної справи на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги Тімовті С.В, договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №б/н від 2024-12-25 (а.с.101).

16.01.2025 року від представника відповідача Пузіна Д.М. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

Згідно з даними довідки про доставку електронного документу позовна заява та додатки до неї були доставлені до електронного кабінету адвоката Пузіна Д.М. - 20.01.2025.

Відповідно до статті 120 Цивільного процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з статтею 126 Цивільного процесуального кодексу України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (стаття 48 Цивільного процесуального кодексу України).

Верховний Суд в ухвалі від 27.07.2022 року по справі № 205/9097/19 (провадження № 61-1472св22), зазначив: «Представник сторони має свій спеціальний статус і не зарахований до учасників справи, але відповідно до статті 64 ЦПК України користується повноваженнями того учасника справи, якого представляє. Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що копію ухвали про відкриття касаційного провадження від 16 травня 2022 року направлено на поштову адресу ОСОБА_1 відповідно до положень цивільно-процесуального законодавства. Обов`язок ознайомлення представника сторони із текстом ухвали покладається на особу, чиї права та інтереси він представляє…».

За таких обставин, слід констатувати, що відповідач 25.12.2024 року уклала договір на представництво її інтересів щодо розгляду даної справи з адвокатом Працевитим Г.О. (який отримав доступ до справи в Електронному кабінеті користувача ЄСІТС - 30.12.2024).

Поряд з цим, ОСОБА_1 27.12.2024 року особисто отримала засобами поштового зв`язку копію позовної заяви з додатками, а тому була обізнана про факт відкриття провадження у справі та мала об`єктивну можливість подати до суду відзив, проте такий відзив подано її представником - Пузіним Д.М. (30.01.2025) після закінчення процесуального строку, а тому суд повертає його без розгляду.

Щодо клопотань представника позивача Пер`ян А.А. про поновлення строку для подання доказів, витребування доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частин першої та другої ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з частиною четвертою ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною п`ятою ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до приписів частини першої ст. 127 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поряд з цим, клопотання позивача про поновлення строку для подання доказів є невмотивованими та не містять обґрунтування підстав для такого поновлення.

Об`єктивних причин (поважних причин) неподання позивачем доказів до суду у строк, визначений законом, судом не встановлено.

Суд, у відповідності до положень частини сьомої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до приписів частини першої ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має можливість реалізувати своє процесуальне право та у разі неможливості самостійно надати докази може подати клопотання про витребування доказів судом. Однак, таке клопотання повинно бути подане позивачем в строк, зазначений у частині другій статті 83 Цивільного процесуального кодексу України, тобто разом з позовною заявою. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За змістом частини другої та четвертої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до пункту 6 статті 3 Цивільного кодексу України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію,

в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Поряд з цим, у своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року «Трух проти України»).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципам рівності сторін та юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

За таких обставин, слід констатувати, що представник позивач заявила клопотання про витребування доказів з пропуском встановленого строку, при цьому не навела належного обґрунтування неможливості його подання разом з позовною заявою з причин, що не залежали від неї. Також позивач не надала доказів відносно того, що здійснювала дії для витребування самостійно відповідної інформації, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 83, 84, 121, 127, 178, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Відзив на позовну заяву поданий представником відповідача Пузіним Д.М. повернути без розгляду.

2. У задоволенні клопотань представника позивача Пер`ян А.А. про поновлення процесуального строку для подання доказів та їх долучення до матеріалів справи, а також витребування доказів судом відмовити.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

4. На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

5. Ухвала суду складена та підписана 11.02.2025.

Суддя В.В. Кость