Справа №345/5365/24
Провадження № 2/345/64/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом (а.с.1-6).

Позов мотивує тим, що 09.09.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено кредитний договір № 5332349. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора. 27.02.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем укладено договір факторингу №27022024, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №5332349 від 09.09.2023. Відповідно до реєстру боржників від 27.02.2024 до договору факторингу №27022024 від 27.02.2024 сума заборгованості відповідача становить 27942,72 грн, з яких: 6611,00 грн основна сума боргу, 20631,72 грн заборгованість за відсотками, 700,00 грн заборгованість за комісією.

29.07.2023. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір №38138-07/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача (п.8 кредитного договору). 29.04.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та позивачем укладено договір факторингу №29042024, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №38138-07/2023 від 29.07.2023. Відповідно до реєстру боржників від 29.04.2024 сума заборгованості відповідача становить 100500,00 грн, з яких: 15000,00 грн основна сума боргу, 85500,00 грн заборгованість за відсотками.

09.09.2023. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір №12110-09/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача (п.8 кредитного договору). 21.03.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та позивачем укладено договір факторингу №21032024, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №12110-09/2023 від 09.09.2023. Відповідно до реєстру боржників від 21.03.2024 сума заборгованості відповідача становить 4587,70 грн, з яких: 4553,58 грн основна сума боргу, 34,12 грн заборгованість за відсотками.

Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТзОВ ФК «ЄАПБ», ні а рахунки первісних кредиторів. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитними договорами в розмірі 133030,42 грн, а також судові витрати.

Ухвалою суду від 20.09.2024 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.72-73).

07.10.2024 від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій повідомляє, що станом на 07.10.2024 відповідач повністю закрив свою заборгованість за кредитним договором №12110-09/2023 від 09.09.2023. У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідача заборгованість в загальній сумі 128442,72 грн за кредитним договором №5332349 від 09.09.2023 та кредитним договором №38138-07/2023 від 29.07.2023 (а.с.76-79).

22.10.2024 від відповідача отримано судом відзив на позовну заяву (а.с.81-86), в якому зазначає наступне.

Щодо договору факторингу № 29042024, укладеного 29.04.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та позивачем, то відповідач зазначає, що він не був повідомлений про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази безготівкового розрахунку за договором факторингу, а саме платіжний документ. Дані обставини свідчать, що позивач не довів той факт, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача.

Щодо кредитного договору №38138-07/2023 від 29.07.2023, то відповідач вважає, що позивач повинен був направити йому досудову вимогу про необхідність сплати простроченої заборгованості (повне дострокове погашення заборгованості), однак цього зроблено не було. Також звертає увагу суду, що нарахована сума заборгованості за процентами за користування кредитом 85500,00 грн. підлягає відмові в задоволенні, оскільки у зв`язку з введенням в України воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України. Відповідач зазначає, що заявлені суми процентів не ґрунтуються на умовах кредитного договору, а наданий позивачем розрахунок заборгованості не підтверджує нарахування відсотків, оскільки починається з дати 29.04.2024. Відповідач вважає, що документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, а їх позивачем не надано до суду. Крім того, жодних виписок по картковому рахунку ОСОБА_1 , що підтверджують здійснення переказу коштів ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відповідачу за кредитним договором №38138-07/2023 від 29.07.2023 позивачем надано не було.

Також відповідач звертає увагу, що розмір нарахованої заборгованості за відсотками значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту. Зазначає, що неустойка не повинна бути надмірним тягарем, а ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», скориставшись необізнаністю позичальника, спонукав відповідача на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах. Заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 85500,00 грн не є співмірною сумі кредиту 15000,00 грн, суперечить принципам розумності і добросовісності, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої компенсації у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором понад 50% вартості (відповідач зазначає, що подібні висновки містяться у трьох рішеннях судів 1-ї інстанції по справах № 447/1722/23, № 444/3962/23, № 291/696/23).

Щодо кредитного договору № 12110-09/2023 від 09.09.2023, то відповідач зазначає, що в порядку досудового врегулювання спору заборгованість у розмірі 4587,7 грн погашена повністю.

Щодо кредитного договору № 5332349 від 09.09.2023, то відповідач зазначає, що в порядку досудового врегулювання спору було отримано Гарантійний лист від позивача з розтермінуванням заборгованості в розмірі 27942,72 грн на 3 місяці.

У відзиві відповідач просить суд зобов`язати кредитора здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором №38138-07/2023 від 29.07.2023; позовні вимоги визнає частково в сумі 15000,00 грн; в іншій частині позовних вимог просить відмовити.

11.11.2024 судом отримано від представника позивача письмові пояснення у справі, в яких зазначено наступне (а.с.95-107).

Щодо направлення на адресу відповідача повідомлень про відступлення права грошової вимоги, то представник позивача звертає увагу, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Щодо переходу права вимоги, то у даній справі договори факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не визнавалися недійсними. З метою надання вичерпної інформації по справі, представник позивача просить суд долучити до матеріалів справи: копію Договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 року; витяг з Реєстру боржників від 29.04.2024 до Договору факторингу №29042024 від 29.04.2024 року; платіжну інструкцію №21234 від 30.04.2024 року.

Також у письмових поясненнях позивача вказано, що позивач не має змоги надати суду виписку з особового рахунку, оскільки Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затверджене постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України, а позивач не є банком України, отже на нього дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються (Постанова Київського апеляційного суду по справі № 381/1311/23 від 25.06.2024).

Представник позивача зазначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву не визнає і одночасно не заперечує факт отримання грошових коштів, виносячи свою версію подій відносно отримання коштів «за дужки». Тобто, фактично відповідач не заперечує факт, але намагається показати, що позивач не довів його належним чином. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування/ отримання кредитних коштів. Також, учасник справи мав право подати до суду власний розрахунок або, згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, висновок експерта, складений на його замовлення. Тобто, якщо відповідач не згоден з розрахунками заборгованості, наданими позивачем чи ставить під сумнів правильність доданого до матеріалів справи Розрахунку заборгованості, він мав право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду, але скористалися даним правом. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.

З метою надання вичерпної інформації по справі позивач звернувся до первісного кредитора з відповідним запитом щодо надання додаткових доказів, а саме детальних розрахунків заборгованості та доказів, що підтверджують надання (перерахування) коштів Позичальнику за укладеним договором. Станом на 10 листопада 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» не отримало відповідь на запит. Як тільки позивач отримає зазначені документи, вони будуть надіслані до суду окремим клопотанням. Представник позивача звертає увагу суду на те, що на момент подачі позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» було надано до суду всі наявні документи по кредитним справам, які були передані первинним кредитором в рамках укладеного договору факторингу.

Крім того, представник позивача зазначає, що у відповідності до умов договору № 38138-07/2023 від 29.07.2023, укладеного з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Заборгованість нараховано відповідно до умов договору та додатків до нього. Відповідачем при підписанні Кредитного договору не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначених договорів. Також згідно кредитного договору, підписаного відповідачем, прямо зазначено, що відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті кредитодавця, а також отримав від кредитодавця до укладення цього договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

У письмових поясненнях позивача зазначено, що первісними кредиторами не здійснювалось нарахування заборгованості за договорами у вигляді неустойки (штрафу, пені). Жодна вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, не містить вимогу про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Також представник позивача вказує, що відповідачем факт укладення кредитного договору у відзиві не спростовується. До того ж, відповідачем безпосередньо визнається укладення ним кредитного договору з первісним кредитором, а відповідно, він визнає отримання за даними договорами коштів та визнає свою обізнаність щодо умов кредитних договорів. Визнання обставин позову стороною відповідача звільняє позивача від їх доведення перед судом. Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості, кредитний договір є дійсним та ніким не скасованим.

У зв`язку з цим, представник позивача просить суд відзив на позовну заяву залишити без розгляду та задоволення; позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

07.01.2025 від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій повідомляє, що станом на 06.01.2025 відповідач повністю закрив свою заборгованість за кредитним договором №5332349 від 09.09.2023. У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідача заборгованість в загальній сумі 100500,00 грн за кредитним договором №38138-07/2023 від 29.07.2023 (а.с.146-148).

31.01.2025 судом отримано від представника позивача клопотання про долучення доказів, в якому позивач просить суд долучити до матеріалів справи: розрахунок заборгованості за кредитним договором №38138-07/2023 від 29.07.2023 року (ТОВ «АВАНС КРЕДИТ»); інформаційну довідку №3466_03 від 07.01.2025 року за кредитним договором №38138-07/2023 від 29.07.2023 року. Позовну заяву просить задовольнити (а.с.155-157).

03.02.2025 відповідачем подано до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю, просить в позові відмовити повністю (а.с.168).

Представник позивача та відповідач в судове засідання не з`явилися, однак просили розглядати справу без їх участі (а.с.157; а.с. 153; а.с.168).

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Як визначено в ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Судом встановлено, що 09.09.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем укладено кредитний договір № 5332349. Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора. Також до матеріалів справи додано паспорт споживчого кредиту та заяву на отримання кредиту. Згідно умов даного договору, сума кредиту 7000,00 грн, загальний строк кредитування 110 днів (пільговий період 20 днів, поточний період 90 днів), денна процентна ставка 1,25% (протягом пільгового періоду), 3,00% (протягом поточного періоду), комісія за надання кредиту 10,00%, номер банківської карти позичальника НОМЕР_1 (а.с.8-15). 27.02.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем укладено договір факторингу №27022024, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №5332349 від 09.09.2023. Відповідно до витягу реєстру боржників від 27.02.2024 до договору факторингу №27022024 від 27.02.2024 сума заборгованості відповідача становила 27942,72 грн, з яких: 6611,00 грн основна сума боргу, 20631,72 грн заборгованість за відсотками, 700,00 грн заборгованість за комісією (а.с.16-19). Дана заборгованість повністю погашена відповідачем, що підтверджується заявою позивача про зменшення розміру позовних вимог (а.с.146-148).

Крім того, 09.09.2023. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір №12110-09/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача (п.8 кредитного договору) (а.с.38-49). 21.03.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та позивачем укладено договір факторингу №21032024, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №12110-09/2023 від 09.09.2023 (а.с.50-53). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 21.03.2024 сума заборгованості відповідача становила 4587,70 грн, з яких: 4553,58 грн основна сума боргу, 34,12 грн заборгованість за відсотками (а.с.54). Після відступлення права вимоги позивачем жодних відсотків за кредитним договором №5332349 від 09.09.2023 не нараховувалося. Згідно наданого позивачем розрахунку, сума боргу відповідача станом на 31.07.2024 становила 27942,72 грн (а.с.20). Дана заборгованість повністю погашена відповідачем, що підтверджується заявою про зменшення розміру позовних вимог (а.с.76-79) та квитанцією від 19.09.2024 (а.с.87).

29.07.2023. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір №38138-07/2023. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача (п.8 кредитного договору) (а.с.27-31).

Відповідно до п.п 1.1. Кредитного договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.п 1.2. Кредитного договору Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 29.07.2023. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 22.07.2024.

Відповідно до п.п 1.4.1. Кредитного договору Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього Договору.

Відповідно до п.п 1.5. Кредитного договору Клієнт зобов`язується сплачувати проценти - кожні 20 днів. Детальні терміни(дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору.

Відповідно до п.п 1.6. Кредитного договору Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № 5363 - 54xx - xxxx - 0114, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.

Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за вказаними реквізитами. Відповідно до п.п 3.1. Кредитного договору Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Факт отримання на банківський рахунок відповідача кредитних коштів сумі 15000,00 грн підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 07.01.2025 (а.с.165).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №38138-07/2023 від 29.07.2023, нарахування відсотків по кредиту здійснювалося протягом періоду 29.07.2023-29.04.2024 (276 днів), відповідачем здійснена часткова оплата відсотків в 2023 році в сумі 18000,00 грн., сума боргу відповідача станом на 29.04.2024 становить 100500,00 грн (а.с.159-164).

29.04.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та позивачем укладено договір факторингу №29042024. Даний договір наданий позивачем на підтвердження переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором №38138-07/2023 від 29.07.2023. Відповідно до реєстру боржників від 29.04.2024 сума заборгованості відповідача становить 100500,00 грн, з яких: 15000,00 грн основна сума боргу, 85500,00 грн заборгованість за відсотками. До матеріалів справи долучено акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №29042024 від 29.04.2024, повний текст договору факторингу, реєстр боржників, а також платіжну інструкцію, що підтверджує проведення оплати за відступлення права вимоги (а.с.32-36, 108-128).

Після укладення договору факторингу позивачем жодних відсотків по договору №38138-07/2023 від 29.07.2023 не нараховувалося. Згідно наданого позивачем розрахунку, сума боргу відповідача станом на 31.07.2024 становить 100500,00 грн (а.с.37).

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом будо досліджено договір факторингу №29042024 від 29.04.2024, укладений між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та позивачем (а.с.108-116). Даний договір наданий позивачем на підтвердження переходу право вимоги до відповідача за кредитним договором №38138-07/2023 від 29.07.2023.

Пунктом 1.2. вказаного договору визначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2. Підписаний сторонами акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості.

Відповідно до п.1 акту прийому-передачі реєстру боржників до вказаного договору факторингу клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників. Проте, у вказаному пункті акту прийому-передачі відсутні відомості який саме реєстр боржників передано та в якій кількості. В пункті 2 вказаного акту відсутні відомості про загальну суму заборгованості (а.с.35).

Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що істотні умови вказаного договору факторингу не індивідуалізовані належним вином, а з поданих доказів неможливо встановити за якою саме сумою заборгованості передано право вимоги за договором факторингу №29042024 від 29.04.2024.

Враховуючи, що обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами договору факторингу, а такий обсяг і зміст не зазначено у договорі факторингу №29042024 від 29.04.2024 та додатках до нього, то це ставить під сумнів факт переходу прав вимоги саме на вказану суму заборгованості, заявленої до стягнення.

До аналогічних висновків прийшов Івано-Франківський апеляційний суд у постанові від 27.01.2025 по справі № 345/5557/24.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Беручи до уваги подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача та не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №38138-07/2023 від 29.07.2023 в розмірі 100500,00 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що у відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 не заперечує факту укладення ним кредитного договору №38138-07/2023 від 29.07.2023 з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та не заперечує факт отримання ним кредиту в сумі 15000,00 грн. Однак, у зв`язку з тим, що позивачем не доведено перехід до нього права вимоги по кредитному договору, то відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 141, 258, 259, 265, 268, 279 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 05.02.2025.

Головуючий