Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/1295/2025 Справа № 641/948/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Катріч Марії Миколаївни до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на 74/100 частин квартири, зміну черговості одержання права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2008 року по 06.06.2024 року. Визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності. Визнати право власності на 74/100 частин квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Змінити черговість одержання права на спадкування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з четвертої на першу.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

За правилами п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як убачається зі змісту пред`явленого позивачем позову, адресу місця проживання відповідача ОСОБА_2 позивач зазначає, як: АДРЕСА_2 .

Водночас, згідно з довідкою, отриманою Комінтернівським районним судом м. Харкова з Реєстру територіальної громади м. Харкова, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 зареєстрованою не значиться.

Як убачається з отриманих судом вказаних вище відомостей, відповідач ОСОБА_2 на реєстраційному обліку за вказаною адресою не перебуває, що унеможливить у подальшому повідомити відповідача належним чином та своєчасно про дату, час і місце розгляду справи в разі вирішення судом питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Крім того, позовна заява не містить відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача.

Таким чином, позивачу слід уточнити місце проживання відповідача та зазначити відомі засоби зв`язку останньої.

Крім того, відповідно до п. 5,8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач має додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За правилами ч. 4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

На виконання п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач зазначає перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви: договір про надання правової допомоги, копія ордеру, копія свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, копія паспорту позивача, копія картки платника податків позивача, копія Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі, копія Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, копія свідоцтва про смерть, копія свідоцтва про розірвання шлюбу, копії квитанцій про сплату комунальних послуг, копія свідоцтва про право власності, роздруківки з ПФУ, копії розписок, копія договору про переуступку, копія технічного паспорту, копії медичної документації, копії фотографій, копії документів на поховання.

Натомість зазначених доказів, позивач суду не надає та не зазначає, що вони не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Разом з цим, відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За правилами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношення до ціни позову та у фіксованому розмірі. Положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, така містить дві вимоги немайнового характеру про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості одержання права на спадкування, водночас доказів сплати судового збору за кожну із таких вимог позовна заява не містить.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір за кожну із вимог немайнового характеру та надати суду докази такої сплати.

Зі змісту пред`явленого позову вбачається, що він також містить вимогу про визнання права власності на 74/100 частин квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається вартістю майна. У позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, що відповідає вимога п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України.

У п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Крім зазначеного, Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в ухвалі від 04 березня 2019 року у праві №923/441/18 зробив висновок, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Так, вимогами п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України унормовано, що ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності визначається дійсною вартістю майна, а тому позивачці на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна необхідно надати суду звіт про оцінку майна в актуальній редакції, в якому буде визначено дійсну вартість такого майна.

Вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку є, згідно з Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, ринковою вартістю. Ця вартість визначається згідно із Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» № 2658-ІІІ звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Всупереч зазначеного, позовна заява не містить звіт про оцінку майна, як це визначено вимогами закону.

За вказаних обставин, позивачу належить надати суду докази на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна, сформувати ціну позову та сплатити відповідно до встановленого законом порядку судовий збір за вимогу майнового характеру та надати суду докази такої сплати.

Обов`язок щодо належного оформлення позову та подачі необхідних документів покладено на позивача.

З огляду на викладене, зазначені вище вимоги цивільного процесуального законодавства України позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду дотримані не були.

Відповідно до ч. 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, позовна заява підлягає залишенню без руху із зазначенням недоліків заяви та наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.175, 177, 185,260,261,353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Катріч Марії Миколаївни до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на 74/100 частин квартири, зміну черговості одержання права на спадкування залишити без руху.

Встановити позивачеві строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо вона відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне зазначені недоліки заяви, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя -І. В. Зелінська