Провадження № 22-ц/812/27/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 січня 2025 року м. Миколаїв

справа № 484/4819/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Лівінського І.В., Царюк Л.М.,

розглянувши у відкритому у спрощеному провадженні без виклику сторін судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, постановлену 04 вересня 2024 року суддею Максютенко О.А., у приміщенні цього ж суду, (дата складання повного тексту ухвали не зазначена), за матеріалами позовної заяви

ОСОБА_1 до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України», в особі Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»

про визнання боргу незаконним,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У серпні 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до Миколаївської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" про визнання боргу незаконним.

Позивачі зазначали, що вони та сотні інших громадян міста за власні кошти газифікували свої будинки, обладнавши газові магістралі. У 2014 році ці магістралі було передано місту Миколаїв. З цього часу, експлуатуючи належний їм газопровід, відповідач стягує плату за доставку газу. Вважаючи такі дії незаконними, позивачі просили визнати незаконним та скасувати борг у розмірі 5 148, 88 грн, а також повернути сплачені 1 100 грн.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачам запропоновано усунути недоліки позовної заяви, а саме:

-зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків

(для фізичних осіб) за його наявності, або номер і серію паспорта позивачки ОСОБА_3 , її номеру засобу зв`язку;

-повне найменування відповідача, ідентифікаційний код юридичної

особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), адресу місце знаходження, номери засобів зв`язку та офіційної електронної адреси чи адреси електронної пошти.

-ціну позову, обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи

оспорюються.

- вказати спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Крім цього другому позивачу ОСОБА_2 необхідно сплатити 1 211, 20 грн судового збору.

12 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду інший текст позовної заяви, у якому він один зазначений позивачем. Відповідачем зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Миколаївської філії.

Позовні вимоги змінені у частині зобов`язання відповідача повернути йому 3 264 грн незаконно сплачених коштів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернуто.

Повертаючи позов суд першої інстанції посилався на невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, та на відсутність доказів сплати 3 264 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тими ж доводами, якими було обґрунтовано позовну заяву.

2.Мотивувальна частина

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

З матеріалів позову ОСОБА_1 вбачається, що предметом його позову є незаконна, на його думку, сплата відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» коштів за доставку та розподіл газу.

Позиція апеляційного суду

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20).

Згідно з частинами 1, 2 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина сьома статті 81 ЦПК України).

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частина друга статті 83 ЦПК України).

Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви визначені у статті 175 ЦПК України.

Згідно з частинами 1-3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду в установлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись з позовом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не у повній мірі дотрималися вимог, що висуваються до оформлення позовної заяви, викладених у статті 175 ЦПК України.

Крім цього, позивачці ОСОБА_3 було запропоновано сплатити 1 211, 20 грн судового збору.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Визначення підстав спору, а також надання доказів на підтвердження своїх доводів, є правом позивача. Натомість встановлення обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернуто позивачам як неподану.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 і у першій позовній заяві, і у наданій суду на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, чітко викладено обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Крім цього, на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, подано заяву, де позивачем зазначений тільки ОСОБА_1 .

При цьому будь-яких доказів усунення недоліків позовної заяви позивачкою ОСОБА_2 матеріали справи не містять, також нею не виконано вимогу суду про сплату судового збору.

Однак, навіть якщо зазначене могло бути підставою для повернення позовної заяви ОСОБА_2 , то не могло служити підставою для повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Колегія суддів враховує приписи частини третьої статті 12 ЦПК України щодо обов`язку сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Також колегія суддів враховує, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 13 ЦПК України).

Отже, вказане свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції, що подана ОСОБА_1 позовна заява не відповідає вимогам пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Первомаського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: І.В.Лівінський

Л.М.Царюк

---------------------------------

Повну постанову складено 29 грудня 2025 року