Провадження № 2/331/505/2025
Справа № 331/6035/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі Постарнак М.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

01.10.2024 р. ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 за результатами розгляду якого просить: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати з моменту досягнення нею повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) і до закінчення навчання чи до досягнення віку 23 років.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є її батьком.

ІНФОРМАЦІЯ_3 їй виповнилось 18 років та вона є студенткою 1 курсу факультету соціальної педагогіки та психології денної форми навчання у Запорізькому національному університеті.

На даний час вона є повнолітньою, однак продовжує навчатися у ЗНУ на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та матеріально себе забезпечувати, що й зумовило необхідність звернення до суду.

Вважає, що у відповідності до ст.ст. 198-201 Сімейного кодексу України, вона має право на стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на її утримання в розмірі частини всіх видів його заробітку, з 01.01.2024 р., з моменту виповнення повноліття до досягнення нею 23-х років.

Позиція відповідача

28 листопада 2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що позивачка ОСОБА_1 у своєму позові не довела про наявність у неї потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням. В позовній заяві відсутні відомості про вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, харчування та ін. Позивачкою не підтверджений сам факт необхідності такої допомоги для неї. Не доведено, що ОСОБА_1 немає власних доходів (стипендії, заробітної плати, сторонньої фінансової допомоги, допомоги з боку держави). Крім цього, позивачкою не доведено того, що її матір - ОСОБА_3 немає можливості забезпечувати доньку, та того, що батько дитини має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Крім того, відповідач зазначає, що з квітня 2024р. є безробітним і не має власних доходів. На його утриманні перебувають його батьки - ОСОБА_4 , 1952 року народження, особа з інвалідністю І-Б групи, та ОСОБА_5 , 1952 року народження, особа з інвалідністю II групи. Також, на його утриманні перебуває дитина від іншого шлюбу - ОСОБА_6 , 2014 року народження.

Посилаючись на вказані обставини, вважає за можливе призначити стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/8 частки всього заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, на період її навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. (а.с. 44-45).

Процесуальні дії суду

Ухвалою суду від 10 жовтня 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по ній. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 18-19).

Заяви, клопотання

01 листопада 2024 року від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 24)

05 листопада 2024 року від позивачки до суду надішла заява в якій вона просить суд проводити розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити (а.с. 25)

25 листопада 2024 року від відповідача до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. (а.с. 43)

28 листопада 2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. (а.с. 44-45)

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги відзив відповідача, додані до справи копії документів, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини

Згідно з ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, доньку, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто, однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу, а якщо така можливість підтверджена, то в якому розмірі, який би максимально відповідав інтересам обох сторін з урахуванням встановлених у справі обставин.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 6)

На даний час, ОСОБА_1 навчається на факультеті соціальної педагогіки та психології денної форми навчання у Запорізькому національному університеті, що підтверджується довідкою від 02.09.2024 №019. (а.с. 8)

ОСОБА_2 з квітня 2024р. є безробітним, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу (а.с. 46-48)

Його батьки - ОСОБА_4 , 1952 року народження, є особою з інвалідністю І-Б групи, та ОСОБА_5 , 1952 року народження, є особою з інвалідністю II групи. (а.с.49-50, 52)

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с. 51

Таким чином, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан позивачки, та стан її здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, а також те, що на його утриманні знаходяться батьки та неповнолітня дитина, можливість відповідача надавати утримання повнолітній дочці.

Виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, і з урахуванням інтересів доньки - студента, а також, беручи до уваги вимоги ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України і доводи сторін, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів.

Визначивши частку у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача, суд виходив із розумності та справедливості по відношенню до всіх учасників правовідносин та вважає, що така частина є достатньою, а також не буде порушувати баланс між батьками щодо утримання повнолітньої доньки.

Крім того, при визначенні розміру аліментів по зазначеній справі, судом також враховано визначені у ч. 9 ст. 7 СК України загальні засади регулювання сімейних відносин, а саме: справедливість, добросовісність і розумність.

Щодо часу, з якого присуджуються аліменти, суд зазначає таке.

Згідно позовних вимог ОСОБА_1 просить стягнути аліменти з ОСОБА_2 з 01.01.2024 р., з моменту виповнення її повноліття.

Однак, згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Отже, час з якого підлягають стягненню аліменти встановлюється з дати подачі позову 01 жовтня 2024 року.

Судовий збір розподілено відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись статтями ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 182, 200 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на її утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2024 року і до закінчення навчання чи до досягнення нею 23-х річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір за подання позову майнового характеру у розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду, після набрання ним законної сили надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб, тобто згідно із ст. 115 СК України.

Повне рішення складено 28 січня 2025 року.

Суддя: Н.Г.Скользнєва