Справа № 951/792/24
Провадження №2/951/33/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Чапаєва Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Барилко А.А., Галаса В.І.,

за участю представника позивача Крет Ю.М., представника відповідача Скакун М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козова справу за позовом Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 19.06.2017 № 815 видано ліцензію Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз», яке є позивачем у справі, на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. Фактом, що підтверджує акцептування договору розподілу природного газу ОСОБА_1 з Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз», є вчинення дій, які засвідчують бажання ОСОБА_1 укласти договір розподілу природного газу на об`єкті за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , а саме: споживання природного газу, що, на думку позивача, підтверджується актом про монтаж/демонтаж лічильника газу побутовому споживачу № 28343 від 04.11.2022; актом про монтаж/демонтаж лічильника газу побутовому споживачу № 28343 від 01.09.2023; актом № 9592 обстеження/контрольного огляду вузла обліку газу та його складових; актом № 28343 про пломбування лічильника газу та виникненням заборгованості за послуги з розподілу природного газу, що підтверджується довідкою про фінансовий стан споживача. Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» здійснювало постачання природного газу ОСОБА_1 та членам його сім`ї для забезпечення природним газом побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, у період з січня 2020 до січня 2024 року ОСОБА_1 надано послуги з розподілу природного газу в загальних обсягах 8728,04 м3 природного газу на суму 16547,22 грн.

У період з січня 2020 до січня 2024 року відповідачем здійснювалася часткова оплата за послуги з розподілу природного газу у сумі 1500 грн.

Водночас відповідач із січня 2020 року по січень 2024 року допустив виникнення заборгованості за надані послуги в загальному розмірі 15047, 31 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та сплачений судовий збір.

Представник позивача ОСОБА_2 бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, однак його інтереси представляє представник адвокат Скакун М.М., котра бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка подала до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким щодо задоволення позову заперечує повністю, просить відмовити в позові з таких підстав.

Позивачем, на думку представника відповідача, не надано належних доказів перебування Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» з ОСОБА_1 у жодних цивільно-правових відносинах. Зокрема, позивачем не було додано договору про надання послуг з розподілу природного газу між Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» та ОСОБА_1 , а саме, не надано заяви-приєднання до такого договору, яка є обов`язковим фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу. Зазначає, що розрахунок заборгованості позивача є неналежним та недопустимим доказом, оскільки позивачем не надано жодного доказу, що у Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» в межах селища Козова Тернопільського району Тернопільської області, на законних підставах перебуває газорозподільна система.

Тобто, на думку представника, Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз», самовільно користується газовими мережами Тернопільського району в межах селища Козова, які йому не належать. Посилається на Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.01.2024 № 196 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз», відповідно до якої вирішено зупинити Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 19.06.2017 № 815, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію. З цих підстав вважає, що розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , долучений до матеріалів справи позивачем, є неналежним та недопустимим доказом.

Представник позивача подала відповідь на відзив, згідно з яким, просить при ухваленні рішення у цій справі не брати до уваги доводи представника відповідача. Покликається на те, що відповідач ОСОБА_1 з письмовою заявою про отримання письмової форми договору до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» не звертався, однак відповідно до пункту 7, Глави 3, Розділу VI, Кодексу фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документальне підтвердження споживання газу.

Оскільки відповідач не заперечує фактичне споживання природного газу за об`єктом споживання, такі обставини підтверджують факт акцептування відповідачем договору розподілу природного газу та отримання таких послуг. Підтвердженням приєднання ОСОБА_1 до вказаного договору є факт споживання ним природного газу та сплата рахунку оператора ГРМ, дані про що відображені у довідці про фінансовий стан споживача ОСОБА_1 , копія якої є у матеріалах провадження. Відтак представник позивача стверджує про існування між позивачем та відповідачем договірних відносин щодо надання позивачем відповідачу послуг з розподілу природного газу.

Позивач, не погоджуючись із доводами відповідача про самовільне користування позивачем - Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» в межах селища Козова Тернопільського району газовими мережами, які йому не належать, зазначає таке. На час виникнення у ОСОБА_1 боргових зобов`язань Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» діяло на підставі Статуту, та до 01.02.2024 здійснювало функції Оператора газорозподільних систем, суб`єктом господарювання, який здійснював діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на підставі ліцензії, виданої згідно з постановою НКРЕКП від 19.06.2017 № 815, зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 04.04.2023 № 604. Додатковою угодою № 1 від 24.05.2017, укладеною між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» до Договору від 14.03.2013 №31/30, сторони домовились викласти назву, преамбулу та всі розділи Договору від 14.03.2013 №31/30 «Про надання на праві господарського відання державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства із газопостачання та газифікації і не може бути відокремлене від його основного виробництва» в редакції «Договір експлуатації газорозподільних систем або їх складових» № 240517/27-Тн-ГРМ від 24.05.2017. Відповідно до Постанови НКРЕКП від 19.06.2017 № 815 видано Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації. Пунктами 1, 3 Договору № 240517/27-Тн-ГРМ від 24.05.2017 передбачено, що предметом цього договору є надання оператору в експлуатацію газорозподільних систем або їх складових за переліком за формою згідно з додатком 1, до яких підключені (приєднані) інші газові мережі. Право на експлуатацію майна в оператора виникає з дати підписання сторонами цього договору. Згідно з додатком № 1 до Договору на господарське відання державного майна, яке перебуває на балансі Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» та надається йому на праві господарського відання, №31/30 від 14.03.2013 до переліку державного майна входять газопроводи, де проживає відповідач. Враховуючи викладене вище, у Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» була чинна на момент надання послуг, видана відповідно до вимог законодавства, ліцензія на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації позивача.

Заперечення відповідача щодо розрахунку заборгованості за надані послуги розподілу природного газу представник позивача також просить не брати до уваги, посилаючись на обов`язковість тарифу, встановленого для споживача та для оператора газорозподільчої мережі, як це вказано у пункті 6.1. Типового договору розподілу природного газу.

У поданих запереченнях представник відповідача зазначає, що відповідач ОСОБА_1 не здійснював жодних юридично значущих дій, які б

беззаперечно свідчили про його приєднання до умов договору розподілу природного газу. Сплата рахунків, на яку посилається позивач, на думку представника відповідача, здійснювалась виключно з метою уникнення негативних наслідків, а не в рамках виконання зобов?язань за договором. Представник відповідача заперечила правомірність користування позивачем газорозподільними мережами. Зазначає, що наданий Договір, з урахуванням додатку № 1, не засвідчує, що газорозподільні мережі за місцем проживання відповідача були передані Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» у господарське відання чи користування. Ліцензія НКРЕКП на провадження діяльності з розподілу природного газу, на думку представника відповідача, не підтверджує наявності права власності чи інших правових підстав для експлуатації конкретних мереж. Позивач, на думку представника відповідача, не надав достатніх доказів, які б беззаперечно підтвердили право господарського відання або іншого законного використання газових мереж у межах селища Козова, Тернопільського району, де проживає відповідач. Просить звернути увагу на те, що позивач посилається на газопроводи вулиць в місті Бережани, зокрема по вул.Шевченка, що не є достовірним. Представник відповідача наполягає, що позивачеві Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.01.2024 № 196 було зупинено дію ліцензії, а тому будь-які нарахування заборгованості, здійснені після зупинення ліцензії, є неправомірними, а їхній правовий статус підлягає сумніву. Згідно з Кодексом газорозподільних систем, для визначення обсягу наданих послуг з розподілу природного газу оператор ГРМ зобов`язаний забезпечити належний облік фактичного обсягу розподілу, оформлення відповідних актів приймання-передачі послуг.

Крім того, представник відповідача вказує, що позивач не надав актів приймання-передачі, що підтверджують факт надання послуг з розподілу природного газу на адресу відповідача ОСОБА_1 . Відсутність таких документів є прямим порушенням пункту 6.1 Типового договору про надання послуг з розподілу природного газу, який зобов`язує сторони підтверджувати обсяги послуг документально. Вважає, що недопустимо посилатись на тариф як єдиний доказ заборгованості. Встановлені НКРЕКП тарифи на послуги з розподілу природного газу, зазначені у Постановах № 3040 від 24.12.2019, № 2461 від 16.12.2020 та інших, не можуть бути використані як доказ заборгованості без відповідного документального підтвердження фактичного надання послуг та обсягу споживання газу. Тарифи є лише нормативною базою, але не підтверджують конкретних договірних відносин чи виконання зобов`язань. Також, просить суд взяти до уваги, що позивачем порушено права відповідача на перевірку розрахунків. Відповідно до статті 22 Кодексу газорозподільних систем, оператор газорозподільчої мережі зобов`язаний доводити до відома споживача обсяги розподілу газу та пов`язані з цим нарахування. Позивач, на думку представника відповідача, не надав доказів, що такі дані були належним чином повідомлені відповідачу або узгоджені з ним. З огляду на зупинення ліцензії, зазначене у Постанові НКРЕКП від 30.01.2024 № 196, подальші нарахування заборгованості мають бути здійснені лише тим суб`єктом господарювання, який отримав цілісний майновий комплекс та відповідну ліцензію.

Суд, дослідивши докази у справі, заслухавши у судовому засіданні сторони, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» є оператором газорозподільних систем суб?єктом господарювання, який здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) на підставі ліцензії, виданої згідно Постанови Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 № 815.

Послуги з розподілу природного газу регулюються Законом України від 09.04.2015 «Про ринок природного газу», «Кодексом газорозподільних систем», який затверджений Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494. Згідно з абз. 1 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідач ОСОБА_1 упродовж періоду, за який позивач просить стягнути заборгованість згідно з позовними вимогами, тобто упродовж часу із січня 2020 року по січень 2024 року, здійснював фактичне споживання природного газу за об`єктом споживання - приміщенням, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, у судовому засіданні встановлено, зокрема також це підтвердила представник відповідача, що у період з січня 2020 до січня 2024 року відповідачем здійснювалася часткова оплата за послуги з розподілу природного газу в сумі 1500 грн.

Обставинами, що підтверджують акцептування договору розподілу природного газу ОСОБА_1 з Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» є вчинення дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: споживання природного газу. Це підтверджується такими відомостями: актом про монтаж/демонтаж лічильника газу побутовому споживачу № 28343 від 04.11.2022; актом про монтаж/демонтаж лічильника газу побутовому споживачу № 28343 від 01.09.2023; актом № 9592 обстеження/контрольного огляду вузла обліку газу та його складових; актом № 28343 про пломбування лічильника газу та виникненням заборгованості за послуги з розподілу природного газу, що підтверджується довідкою про фінансовий стан споживача.

Таким чином на підставі Договору Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» надає послуги з розподілу природного газу, на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1.2 розділу І Договору його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494. За умовами п.2.1 розділу II Договору Оператор ГРМ зобов`язаний надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплати її вартість у розмірі, в строки та в порядку, визначені цим договором.

За умовами п.2.1 розділу II Договору Оператор ГРМ зобов`язаний надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплати її вартість у розмірі, в строки та в порядку, визначені цим договором.

Згідно з п.1.4 розділу І Договору послуги з розподілу природного газу, яка надається Оператором ГРМ Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

Пунктом 2.3 розділу II Договору сторонами узгоджено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Постановою НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080 внесено зміни до Кодексу газорозподільних систем та до Типової форми договору, згідно з якими з 01.01.2020 запроваджено новий порядок розрахунків за послуги з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ, виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.

Для розрахунку річної замовленої потужності на 2020 календарний рік газовим роком, що передував даному року, вважається період з 01.10.2018 по 3009.2019.

Щодо визначення величини фактично спожитого природного газу враховувались наступні показники газового лічильника METRIX № 012077:

станом на 01.10.2018 94004 м3 - у зв`язку з недотриманням боржником вимог п. 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період;

станом на 30.09.2019 96068 м3 у зв`язку з недотриманням боржником вимог п. 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період.

За вказаний газовий рік Відповідачем фактично спожито 314 м3 природного газу (96068 м3 94004м3 ). Дані обсяги є величиною замовленої потужності на календарний 2020 рік.

Відповідно до абз.4 п.2. глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ з 01.01.2021 річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за 314 куб. м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення.

Щомісячний обсяг замовленої потужності протягом 2020 року становить 26,17 м3 природного газу (314 м3 /12 міс.= 26,17 м3/міс.).

Місячна вартість послуги розподілу природного газу з січня 2020 року по червень 2020 року становить 27,95 грн (26,17 м3/міс. *1,068 грн = 27,95 грн).

Місячна вартість послуги розподілу природного газу з липня 2020 року по грудень 2020 року становить 32,34 грн (26,17 м3/міс. *1,236 грн = 32,34 грн).

Постановою НКРЕКП від 16.12.2020 № 2461 з 01.01.2021 встановлено тариф для Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» на послуги з розподілу природного газу у розмірі 2,17 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,604 грн (з врахуванням ПДВ).

Постановою НКРЕКП від 30.01.2021 № 130 внесено зміни до Постанови НКРЕКП від 16.12.2020 № 2461 щодо тарифу та передбачено з 01.02.2021 для Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі 1,79 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,148 грн (з врахуванням ПДВ).

Даний тариф діяв до кінця 2021 року.

Для розрахунку річної замовленої потужності на 2021 календарний рік газовим роком, що передував даному року, вважається період з 30.09.2019 по 01.10.2020.

Для визначення величини фактично спожитого природного газу враховуються наступні показники газового лічильника:

- станом на 01.10.2019 96068 м3 у зв`язку з недотриманням боржником вимог п. 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період;

- станом на 30.09.2020 98103 м3 у зв`язку з недотриманням боржником вимог п. 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період;

За вказаний газовий рік відповідачем фактично спожито 2035 м3 природного газу (98103 м куб. - 96068 м куб.).

Щомісячний обсяг замовленої потужності протягом 2021 року становить 26,17 м3 природного газу (2035 м3/12 міс.= 169,58 м3/міс.).

Місячна вартість послуги розподілу природного газу у період з січня 2021 по лютий 2021 року становить 441,60 грн (169,58 м3/міс. *2,604 грн = 441,60 грн).

Місячна вартість послуги розподілу природного газу з лютого 2021 року по грудень 2021 становить 56,21 грн (169,58 м3/міс. *2,148 грн = 364,26 грн).

Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2767 введено для Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» тариф на розподіл природного газу з 01.01.2022 у розмірі 1,75 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що становить 2,10 грн (з врахуванням ПДВ).

Для розрахунку річної замовленої потужності на 2022 календарний рік, газовим роком, що передував даному року, вважається період з 01.10.2020 по 30.09.2021.

Щодо визначення величини фактично спожитого природного газу беруться наступні показники газового лічильника METRIX № 012077:

- станом на 01.10.2020 98103 м3 у зв`язку з недотриманням боржником вимог п. 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період;

- станом на 30.09.2021 100420 м3 у зв`язку з недотриманням боржником вимог п. 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період.

За вказаний газовий рік відповідачем фактично спожито 2316 м3 природного газу: (100420 м куб. 98103 м куб.).

Дані обсяги є величиною замовленої потужності на календарний 2022 рік.

Щомісячний обсяг замовленої потужності протягом 2022 року становить 193 м3 природного газу (2316 м3 /12 міс.= 193 м3/міс.).

Місячна вартість послуги розподілу природного газу з січня 2022 року по грудень 2022 року становить 54,95 грн ( 193 м3/міс. *2,1 грн = 405,30 грн).

Для розрахунку річної замовленої потужності на 2023 календарний рік газовим роком, що передував даному року, вважається період з 01.10.2021 по 30.09.2022.

Щодо визначення величини фактично спожитого природного газу беруться показники газового лічильника METRIX № 012077:

- станом на 01.10.2021 - 100420 м3 у зв`язку з недотриманням боржником вимог п. 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період;

- станом на 30.09.2022 102559 м3 у зв`язку з недотриманням боржником вимог п. 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період.

За вказаний газовий рік відповідачем фактично спожито 2139 м3 природного газу.

Щомісячний обсяг замовленої потужності протягом 2023 року становить 26,17 м3 природного газу (2139 м3 /12 міс.= 178,25 м3/міс.).

Місячна вартість послуги розподілу природного газу протягом 2023 року становить 54,95 грн (178,25 м3/міс. *2,1 грн = 374,32 грн).

Для розрахунку річної замовленої потужності на 2024 календарний рік газовим роком, що передував даному року, вважається період з 01.10.2022 по 30.09.2023.

Щодо визначення величини фактично спожитого природного газу беруться показники по газовому лічильнику METRIX № 012077:

- станом на 01.10.2022 102559 м3 у зв`язку з недотриманням боржником вимог п. 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період.

- станом на 04.11.2022 2803 м3 підстава даного показника (акт демонтажу лічильника газу);

- станом на 04.11.2022 28138 м3 підставою даного показника (акт монтажу лічильника газу);

- станом на 01.09.2023 29981 м3 підстава даного показника (акт демонтажу лічильника газу);

- станом на 01.09.2023 2803 м3 - підстава даного показника (акт монтаж лічильника газу);

- станом на 30.09.2023 2805 м3 - у зв`язку з недотриманням боржником вимог п. 5 розділу V Договору фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період Оператором ГРМ визначається на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період.

За вказаний газовий рік відповідачем фактично спожито 2089 м3 природного газу.

Щомісячний обсяг замовленої потужності у січні 2024 року становить 174,08 м3 природного газу (2089 м3 /12 міс.= 174,08 м3/міс.).

Місячна вартість послуги розподілу природного газу за січень 2024 року становить 54,95 грн (174,08 м3/міс. *2,1 грн = 365,57 грн).

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

ОСОБА_1 надано послуги з розподілу природного газу в загальних обсягах 8728,04 м3 природного газу на суму 16547,22 грн.

У період з січня 2020 до січня 2024 року відповідачем здійснювалася часткова оплата за послуги з розподілу природного газу у сумі 1500 грн

Протягом вказаного газового року працівниками оператора ГРМ на об`єкті ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

04.11.2022 було проведено демонтаж лічильника METRIX/G-6/130/32 заводський №012077 (показник лічильника 02803 м куб.) та монтаж лічильника газу METRIX/130/32 заводський № 012077 (показник лічильника 28138 м куб.).

01.09.2023 було проведено демонтаж лічильника METRIX/G-4/110/32 заводський №002270 на повірку (показник лічильника 29981 м куб.) та монтаж лічильника газу METRIX/G-6/130/32 заводський № 012077 (показник лічильника 02803 м куб.) з одночасним пломбуванням цього лічильника.

Також 25.08.2023 проведено обстеження / контрольного огляду вузла обліку газу та його передових споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

За фактом демонтажу та монтажу лічильника 04.11.2022 та 01.09.2023 складено акти про демонтаж лічильника газу побутовому споживачу та про монтаж лічильника газу побутовому споживачу, а також акти обстеження/контрольного огляду вузла обліку газу та його складових та акт про пломбування лічильника газу. Усі зазначені документи підписані ОСОБА_1 як споживачем, і в судовому засіданні представник відповідача адвокат Скакун М.М. підтвердила, що зазначені документи, дійсно, підписав ОСОБА_1 як споживач природного газу.

Також суд бере до уваги, що відповідачем не спростовано належними доказами нарахований розмір заборгованості за послуги з розподілу природного газу, який відповідає вимогам Кодексу ГРМ, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу у відповідні періоди, об`ємів споживання відповідачем природного газу. Більш того, правильність наведеного вище розрахунку заборгованості фактично ніким не оспорюється, і у суду немає сумнівів, що такий розрахунок здійснено відповідно до п.п.1, 2 глави 6 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, а тому такий береться судом до уваги.

Відповідно до ч.2 ст.205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Відповідно до частини 2 стаття 37 Законом України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19.06.2017 № 815 видано ліцензію Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕП від 30.09.2015 №2494.

Послуги з розподілу природного газу регулюються Законом України від 09.04.2015 «Про ринок природного газу», «Кодексом газорозподільних систем», затверджений Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Згідно з абз.1 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу; доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи; оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Пунктом 2 глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до п. З глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Абзацом 1 пункту 4 глави 3 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

За змістом ст.162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно.

Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Положеннями п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 639/10591/14-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 26.09.2018 №750/12850/16-ц, постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №642/2858/16, постанові Верховного Суду від 01.11.2021 у справі №591/4825/20, постанові Верховного Суду від 14.09.2022 у справі №717/341/21.

Відповідно до п. 1 Постанову Кабінету Міністрів №206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі; стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 приєднався до умов Договору розподілу природного газу та повинен був виконувати вимоги Договору щодо своєчасної та повної оплати послуги розподілу природного газу.

Отже відповідачем як споживачем порушено умови Договору з позивачем щодо своєчасної та повної оплати за розподіл спожитого газу.

З огляду на викладене суд не погоджується з твердженнями представника відповідача про відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачем щодо надання послуг з розподілу природного газу.

Також суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про відсутність підстав у позивача звертатися до суду з вимогами про стягнення заборгованості за послуги із розподілу природного газу через зупинення дії ліцензії відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.01.2024 № 196 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз». У судовому засіданні встановлено, що позивач як оператор газорозподільних систем здійснював надання послуг із розподілу природного газу відповідачеві упродовж, поміж іншого, періоду з січня 2020 до січня 2024 року, за який нарахована вказана заборгованість, на підставі чинної на час виникнення спірних правовідносин виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 19.06.2017 № 815 ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу. Отже з наведених вище підстав позивач як сторона договору набув право вимагати у відповідача як іншої сторони договору виконання ним своїх зобов`язань, зокрема зобов`язань щодо оплати за свої послуги згідно з умовами договору. Припинення в подальшому, тобто з 01.02.2024, договірних відносин між позивачем і відповідачем не звільняє відповідача від виконання ним своїх зобов`язань, що існували під час дії цього договору. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд відхиляє твердження представника відповідача, викладені у відзиві та письмових запереченнях, а також усно висловлені нею під час судового розгляду, про те, що у справі відсутні, на її думку, достатні докази, які б беззаперечно підтвердили право господарського відання або іншого законного використання газових мереж у межах селища Козова Тернопільського району, де проживає відповідач, через що, на думку представника відповідача, слід зробити висновок про незаконність вимог про надання позивачем будь-яких послуг відповідачу за вказаною адресою. Наведене спростовується додатковою угодою № 1 до Договору від 14.03.2013 № 31/30 «Про надання на праві господарського відання державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства із газопостачання та газифікації і не може бути відокремлене від його основного виробництва» щодо його приведення до вимог примірного договору експлуатації газорозподільних систем та їх складових, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 № 95 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 188) від 24.05.2017, а також Додатковою угодою №1 до Договору експлуатації газорозподільних систем або їх складових від 24.05.2017 №240517/27-Тн-ГРМ від 31.01.2018. Відповідно до додатку до Додаткової угоди №1 до Договору експлуатації газорозподільних систем або їх складових від 24.05.2017 №240517/27-Тн-ГРМ (позиція 7138) Газопровід по вул.Кобилянської перебував на законній підставі на праві господарського відання в експлуатації позивача. Також на запитання представника відповідача в судовому засіданні з`ясовано, що це є газопровід саме у селищі Козова Тернопільського району Тернопільської області, який під`єднаний до споживача приміщення, що належить відповідачу, список формувався саме за інвентаризаційними номерами газопроводів. Також в судовому засіданні з урахуванням доводів, викладених у письмових запереченнях, уточнено, що зазначення у відповіді на відзив про нібито розташування газопроводу у місті Бережани Тернопільської області по вулиці Шевченка, є опискою, натомість це зазначення слід розуміти як газопровід по вулиці Ольги Кобилянської у селищі Козова Тернопільського району Тернопільської області.

Тому з врахуванням наведеного, позов щодо стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України суд, також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» 2180,16 грн сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 11-16, 258, 509, 525, 526, 530, 610-612, 625, 629, 655, 692, 712 ЦК України, статтями 5, 13, 76, 82, 141, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 15047 (п`ятнадцять тисяч сорок сім) гривень 31 (тридцять одна) копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» суму сплаченого судового збору в розмірі 2180 (дві тисячі сто вісімдесят) гривень 16 копійок.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.02.2025.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз», вул. Чернівецька, буд.54, м. Тернопіль, 46006, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий суддя Р.В. Чапаєв