Справа № 308/1154/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши позовну заяву керівника Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство внутрішніх справ України, Державне підприємство «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування, державних актів на право приватної власності на земельні ділянки та повернення їх у комунальну власність,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство внутрішніх справ України, Державне підприємство «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування, державних актів на право приватної власності на земельні ділянки та повернення їх у комунальну власність.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 січня 2025 року, вказана позовна заяви залишена без руху, із зазначенням недоліків які слід усунути, а саме вказано на те, що:

Позивачем визначено ціну позову 3 028 568,80 грн.

При цьому матеріали позовної заяви містять витяги із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок: за кадастровим номером :50:002:0095 735 914,40 грн.; за кадастровим номером :50:002:0071 -849 130,00 грн.; :50:002:0170 707 610,00 грн.; за кадастровим номером :50:002:0072 735 914,40 грн.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, заявленої юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір ставки судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, заявленої юридичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року встановлено у розмірі 3028 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Так, позивачем заявлено вимоги як майнового так і немайнового характеру, зокрема щодо чотирьох земельних ділянок, за кадастровими номерами: :50:002:0095, :50:002:0071, :50:002:0170 та :50:002:0072 до окремих відповідачів, а саме просить: визнати недійсними державні акти на право власності, визнати незаконною та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок та зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , повернути у комунальну власність територіальної громади міста Ужгород в особі Ужгородської міської ради належні їм земельні ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Водночас відповідно до ст. 1 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами; експертна грошова оцінка земельних ділянок - результат визначення вартості земельної ділянки та пов`язаних з нею прав оцінювачем (експертом з питань оцінки земельної ділянки) із застосуванням сукупності підходів, методів та оціночних процедур, що забезпечують збір та аналіз даних, проведення розрахунків і оформлення результатів у вигляді звіту.

Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки.

Документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

В ухвалі зазначено, що національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 (далі Стандарт), містить загальні вимоги до складання звіту про оцінку.

Згідно з п. 56 Стандарту, звіт про оцінку майна складається в електронній та паперовій формі, якщо складання звіту про оцінку майна в паперовій формі передбачено нормативно-правовими актами з оцінки майна або договором на проведення оцінки майна, та може складатися в повній або стислій формі.

Звіт про оцінку майна має відповідати загальним вимогам, викладеним у Стандартах та повинен містити, зокрема, дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства. Звіт про оцінку майна підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання (п. 59 Стандарту).

Згідно з вимогами пункту 3.4 Порядку проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах за №2 від 09 січня 2003 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №396/7717 від 23 травня 2003 року, термін чинності звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки становить один рік з дати оцінки. Зазначений термін (строк) у відповідності з Порядком встановлюється незалежно від того, чи зазначений він оцінювачем у самому звіті про експертну грошову оцінку земельної ділянки, чи ні.

Звіт, який не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний (п. 67 Стандарту).

Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами.

При цьому, нормативну грошову оцінку земельних ділянок проводять юридичні особи, які є розробниками документації із землеустрою. За результатами проведення нормативної грошової оцінки земель населеного пункту складається технічна документація, яка затверджується сільською, селищною, міською радою. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Експертну грошову оцінку земельних ділянок здійснюють суб`єкти оціночної діяльності у сфері оцінки земель відповідно до вимог цього Закону, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні», а також інших нормативно-правових актів. За результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

В ухвалі від 27.01.2025 вкащано на те, що отже, зважаючи на п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України та норми Закону України «Про оцінку земель», для визначення вартості об`єкта, тобто ціни позову, необхідно виходити із експертної грошової оцінки спірного майна.

Доказів про вартість спірного майна у розумінні вимог чинного законодавства прокурором не надано.

Натомість вказано, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки не призначена для мети визначення дійсної вартості майна, а тому ціна позову, визначена позивачем у позовній заяві є такою, що не відповідає дійсній вартості спірного майна.

При цьому суд зверта увагу на те, що ціна позову повинна відповідати дійсній вартості майна саме на момент пред`явлення позову.

Оскільки суд, за наведенного дійшов висновук, що на момент пред`явлення позову встановити точну вартість спірної земельної ділянки не надається можливим, розмір судового збору попередньо було визначено судом з урахуванням ст. 4, ч.2 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», ч. 2 ст. 176 ЦПК України, за вимоги майнового характеру у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить: 454 200 грн. по кожній з вимог майнового характеру щодо окремих чотирьох земельних ділянок, за кадастровими номерами: :50:002:0095, :50:002:0071, :50:002:0170 та :50:002:0072, які є самостійними вимогами до різних відповідачів. Тобто позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 454 200 грн. Х 4 = 1 816 800 грн.

Окрім того, в ухвалі зазначено, що як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено також вимоги немайнового характеру, а саме чотири вимоги про: визнати недійсним та скасувати пункт 1.2 рішення Ужгородської міської ради №946 від 18.12.2008 у частині надання у приватну власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд в районі АДРЕСА_1 ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,078 га, поз. 86, ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,10 га, поз. 109, ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,075 га, поз. 108, ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,078 га, поз. 87.

При цьому судом зазначено, що вказане свідчить, про те, що у вказаному пункті позивач фактично об`єднав чотири вимоги немайнового характеру, що стосуються кожного відповідача окремо.

Окрім того було зазначено, що позивачем заявлено також вимоги немайнового характеру, а саме чотири вимоги про зобов`язання відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , повернути у комунальну власність територіальної громади міста Ужгород в особі Ужгородської міської ради належні їм земельні ділянки, а тому вз урохуванням абз. 2 ч.3 ст. 6, п. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» визначено розмір судового збору за подання до суду даної позовної заяви немайнового характеру що становить: 24 224 грн.

При цьому відповідно до абз.1 ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», пункту 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відсутність пільги щодо сплати судового збору пов`язувалися з об`єднанням або роз`єднанням позовних вимог, висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 758/5118/21 (провадження № 61-5554сво23), судом в ухвалі про заишеня позовної заяви без руху, визначено, що за звернення до суду із вказаним позовом, позивачем має бути сплачено судовий зір у сумі: 1 841 024 грн. (24 224 грн. + 1 816 800 грн.)

А оскільки було встановлено, що при зверненні з вказаним позовом до суду, сплачено судовий збір у сумі 72 680,54 грн., судом визначити суму яка підлягає сплаті позивачем при зверненні із даним позовом до суду у розмірі 1 768 343,46 грн. з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи або ж у разі обґрунтованих підстав для визначення ціни позову в іншому розмірі надати суду документ, підтверджуючий ціну позову та вартість спірного нерухомого майна на час звернення до суду. Вказано реквізити судового збору.

Для усунення недоліків позивачу надано строк три дні з дня отримання копії ухвали.

Вказана ухвала доставлена на електронного кабінету позивача 31.01.2025.

Разом із тим, недоліки на які вказані в ухвалі про залишення позовної заяви не усунуто станом на 05.02.2025, клопотань про продовження строку усунення недоліків позивачем не подавалось.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити заявника, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву керівника Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство внутрішніх справ України, Державне підприємство «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування, державних актів на право приватної власності на земельні ділянки та повернення їх у комунальну власність,- вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош