Березівський районний суд Одеської області
30.01.2025
Справа № 494/2034/24
Провадження № 2/494/33/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді: Рябчун А. В.,

за участю: секретаря судового засідання Авдєєвої С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

30 жовтня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 17 грудня 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

09 січня 2025 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Вказала, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 02 листопада 2023 року у справі № 916/4057/23 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ; керуючим реструктуризацією у справі призначено арбітражного керуючого Белінську Н. О. Зазначає, що вона звертаючись до Господарського суду Одеської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, включила до переліку кредиторів ТОВ «Споживчий Центр», звернувши увагу на наявність в неї грошових зобов`язань перед кредитором.

Крім того, ухвалою Господарського суду Одеської області від 08 лютого 2024 року у справі № 916/4057/23 закрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 . В свою чергу, позивач не скористався можливістю подання заяви про грошові вимоги до ОСОБА_1 у строки, встановлені Кодексом України з процедур банкрутства, а тому відповідач вважає, що вимоги позивача згідно до результатів процедури неплатоспроможності є погашеними, так як вони виникли до дати відкриття провадження у справі та кредитор був зобов`язаний в 30-ти денний термін їх заявити в порядку статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Зазначила, що наразі існують підстави для закриття провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

У судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно частини 2 статті 247, частини 4 статті 268 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 02 листопада 2023 року у справі № 916/4057/23 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08 лютого 2024 року по справі № 916/4057/23 закрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 . Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені у встановлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Будь-якого виключення з цього правила Прикінцеві та Перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства не містять.

Отже, стаття 7 Кодексу України з процедур банкрутства по своїй суті та змісту встановлює виключну підсудність всіх справ за участі боржника стосовно якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність в межах справи про банкрутство.

Відповідно частини 6 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 922/928/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц викладено правовий висновок про те, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою позову у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором від 13 червня 2023 року. Зобов`язання за зазначеним договором у ОСОБА_1 перед ТОВ ««Споживчий Центр» виникло до дня відкриття провадження у справі про банкрутство (до 02 листопада 2023 року).

На виконання приписів статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства на офіційному веб-порталі судової влади України було здійснено оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Таким чином, розгляд майнового спору до ОСОБА_1 повинен був відбуватись саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебувала справа про банкрутство, в межах цієї справи. Строк на подання кредиторських заяв до боржника в межах, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства сплив, проте в межах провадження у справі про визнання відповідача неплатоспроможним ТОВ ««Споживчий Центр» не скористався своїм правом та не пред`явив свої вимоги до відповідача станом на дату проведення підготовчого судового засідання та у визначений законом строк. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08 лютого 2024 року провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 закрито.

Відтак, оскільки позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення кредитної заборгованості після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, пред`явлення та розгляд такої вимоги могли відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства, а тому справа за позовом ТОВ Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним закрити провадження у даній справі.

Керуючись статтями 255, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. В. Рябчун