Номер провадження: 22-ц/813/1549/25
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

учасники справи: стягувач Акціонерне товариство «УкрСиббанк», суб`єкт оскарження - Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_4

на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 травня 2024 року, постановлену Київським районним судом м. Одеси у складі: судді Куриленко О.М., в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження та скасування постанови від 21.01.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 47295165, винесену державним виконавцем Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнком Андрієм Віталійовичем,

в с т а н о в и в:

26 березня 2024 року скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив поновити строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження № 47295165 від 21.01.2022 року та скасувати постанову від 21.01.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 47295165, винесену державним виконавцем Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнком Андрієм Віталійовичем.

Скарга мотивована тим, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2014 року по справі № 520/10403/13-ц позовні вимоги ПАТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості договором про надання споживчого кредиту задоволено частково.

06 лютого 2015 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчі документи.

20 березня 2024 року на електронну поштову скриньку представника Банку надійшла відповідь в.о. начальника відділу від 19.03.2024 року № 43344, з якої стягувачу стало відомо, що виконавче провадження № 47295165 про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 7677,21 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 13.05.2013 року становить 58075,62 було закінчено 21.01.2022 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду).

У відповіді в.о начальника відділу від 19.03.2024 р. зазначено, що в період з 31.08.2021 року по 20.01.2022 року ОСОБА_3 сплатив па депозитний рахунок відділу грошові кошти в загальній сумі 64152,18 грн, з яких 58 075,62 грн перераховано на користь стягувана за реквізитами АТ «УКРСИББАНК».

Стягувач не погоджується з таким рішенням державного виконавця, вважає його незаконним та необгрунтованим з огляду на те, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2014 року по справі № 520/10403/13-ц не виконано у повному обсязі, оскільки на рахунок стягувача перераховано лише гривневий еквівалент від суми боргу у розмірі 7677,21 доларів США, зазначений судом на дату прийняття рішення; при ухвалені рішення про стягнення боргу в іноземній валюті визначений Київським районним судом м. Одеси еквівалент цієї валюти в гривнях був вираженням встановленого офіційного курсу цієї валюти до гривні на конкретний день звернення АТ «УКРСИББАНК» з позовом до суду про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, тому перераховані у гривні кошти лише частково погасили доларовий кредит.

Ухвалою суду від 26.04.2024 року клопотання представника відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ОСОБА_4 про витребування доказів по справі за скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження та скасування постанови від 21.01.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 47295165, винесену державним виконавцем Нємазєнком Андрієм Віталійовичем задоволено. Витребувано з Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Генерала Петрова, 1 м. Одеса, 65065) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 47295165, зокрема, докази надсилання постанови від 21.01.2022 року про закінчення виконавчого провадження Акціонерному товариству «УкрСиббанк» та докази її отримання.

На виконання ухвали суду 03.05.2024 року до канцелярії суду надійшла належним чином завірена копія виконавчого провадження № 47295165.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 травня 2024 року поновлено Акціонерному товариству «УкрСиббанк» строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження № 47295165 від 21 січня 2022 року.

Скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження та скасування постанови від 21 січня 2022року про закінчення виконавчого провадження № 47295165, винесену державним виконавцем Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнком Андрієм Віталійовичем, задоволено.

Скасовано постанову від 21 січня 2022 року про закінчення виконавчого провадження № 47295165, винесену державним виконавцем Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнком Андрієм Віталійовичем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі свого представника Смирнової Л.П. просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 травня 2024 року, постановити нове рішення, яким відмовити Акціонерному товариству «УкрСиббанк» в задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови старшого державного виконавця Другого Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнко А.В. від 21.01.2022 скаргу повернути без розгляду та стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу.

Вважає зазначену ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що скарга ПАТ «УкрСиббанк» на дії Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подана з пропуском строку більше ніж на два роки.

Обґрунтування клопотання ПАТ «УкрСиббанк» про поновлення строку на оскарження базується, на тому, що скаржнику не відомо про закінчення виконавчого провадження в 2022 році, однак ці доводи не доведено належними і допустимими доказами та суперечить матеріалами виконавчого провадження № 47295165.

Крім того, гроші були перераховані в 2022 році стягувачу, тому він не міг не знати про виконання рішення і якщо ПАТ «УкрСиббанк» не згоден з отриманою сумою, він мав можливість відразу з`ясувати ці обставини, а не чикати два роки.

Посилаючись на численну практику Верховного Суду щодо поновлення процесуальних строків, зазначає, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Посилання ПАТ «УкрСиббанк» виключно на дату 20.03.2024, яка за його твердженням є днем, коли Банк дізнався про порушення свого права без підтвердження цього належними доказами необхідно розцінювати критично, оскільки саме на заявника покладається обов`язок доведення дотримання ним імперативних строків звернення зі скаргою на дії державного виконавця.

Вважає, що приписи ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» імперативно встановлюють обов`язок виконавця надсилання постанови про закінчення виконавчого провадження простим поштовим відправленням і з матеріалів виконавчого провадження вбачається вчинення такої дії.

Звертає увагу суду, що ПАТ «УкрСиббанк» з часу відкриття виконавчого провадження мав доступ до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень і мав можливість ознайомитись з усіма рішеннями прийнятими державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 47295165, тому міг та повинен дізнатись про постанову від 21.01.2022.

Суд першої інстанції при задоволенні клопотання про поновлення строку не врахував практику Верховного Суду та Європейського суду, формально прийняв повідомлення скаржника про отримання відповіді з ДВС, як початок строку на оскарження. Суд необґрунтовано не прийняв позицію боржника стосовно можливості скаржника дізнатись про порушення його права через єдиний державний реєстр виконавчих проваджень.

Від представника АТ «УкрСиббанк» - Агабалаєвої Я.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи скарги ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, оскільки клопотання АТ «УкрСиббанк» про поновлення строку на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження № 47295165 від 21.01.2022 задоволено судом першої інстанції з урахуванням всіх обставин справи, оскільки доводи АТ «УкрСиббанк» є обґрунтованими та доведеними, а посилання скаржника на те, що Банк повинен був пов`язувати строки з останнім платежем, не базуються на нормах чинного законодавства, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Боржник ОСОБА_3 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч. 5 ст. 130 ЦПК України, в установленому законом порядку, оскільки його представники повістку отримали 09.12.2024 18:51:02 в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідками (а.с.158,159).

Стягувач Акціонерне товариство «УкрСиббанк» та Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерстваюстиції (м. Одеса) повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, повістку отримали 09.12.2024 18:51:02, в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджуються довідками (а.с. 158 зв, 159зв).

Від представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Агабалаєвої Я.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 160 ).

ОСОБА_1 вважається повідомленою у відповідності до вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України (повернення судової повістки-повідомлення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою»), до судового засідання не з`явилася.

Відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України вказане не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2014 року по справі № 520/10403/13-ц, позовні вимоги ПАТ«УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості договором про надання споживчого кредиту задоволено частково. Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код 09807750) з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованість за Кредитним договором в розмірі 7677,21 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 13.05.2013 року становить 58075,62 ( п`ятдесят вісім тисяч сімдесят п`ять грн 62 коп.) грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код 09807750) з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в рівних частках судові витрати у розмірі 613,63 грн. Відмовлено у клопотанні ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про надання розстрочки сплати заборгованості.

Постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС Балалайкіною К.В. від 09.04.2015 відкрито виконавче провадження № 47295165.

Постановою від 13.06.2016 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

22.10.2020 Київським районним судом м . Одеси постановлено ухвалу по справі № 520/10403/13-ц, якою суд задовольнив скаргу АТ «УКРСИББАНК», за участю боржника ОСОБА_3 , суб`єкта оскарження Другого Київського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), на дії державного виконавця, відповідно до якої скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 13.06.2016 по боржнику ОСОБА_3 з примусового виконання виконавчого листа № 520/10403/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 7677,21 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 13.05.2013 становить 58075,62 грн.

На виконання вказаної ухвали суду від 22.10.2020 стягувач АТ «Укрсиббанк» 24.12.2020 звернувся до вказаного Відділу ДВС із заявою про відновлення виконавчого провадження № 47295165.

Постановою начальника Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Фішер В.В. в порядку виконання ухвали Київського районного суду у м. Одесі від 22.10.2020 у справі № 520/10403/13-ц скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 13.06.2016 ВП № 47295165 по боржнику ОСОБА_3 з примусового виконання виконавчого листа № 520/10403/13-ц, зобов`язано державного виконавця Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Анісімову А.В. винести постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 47295165 та направити стягувачу постанову про відновлення ВП з урахуванням вимог ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження».

20.01.2021 державним виконавцем Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Анісімовою А.В. винесено постанову про відновлення вказаного виконавчого провадження ВП № 47295165.

На виконання вказаного виконавчого документу згідно платіжного доручення № 8vgmzow3 від 20.01.2022 платником ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості по НОМЕР_2 дільн. В-3 ОСОБА_3 перераховано 6102,67 грн (а.с. 52).

21.01.2022 старшим державним виконавцем Другого Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Нємазєнком А.В. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 47295165, в якій зазначено, що сума коштів за виконавчим документом, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто та було перераховано на відповідні рахунки, про що свідчить розпорядження про перерахування коштів.

Матеріалами виконавчого провадження ВП № 47259165 підтверджено, що копія вказаної постанові 21.01.2022 надіслана боржнику ОСОБА_3 та стягувачу ПАТ «Укрсиббанк» за адресою: м. Харків, пр-кт Московський, 60.

Звертаючись до суду із теперішньою скаргою, стягувач зазначає, що про оскаржувану постанову від 21.01.2022 він дізнався лише 20.03.2024.

Доказів саме вказаної дати як дати обізнаності про оскаржувану постанову заявник не надає, а пов`язує це із надходженням на електронну поштову скриньку банку відповіді в.о. начальника відділу від 19.03.2024 № 43344.

При цьому, змісту свого запиту до державної виконавчої служби, з якого приводу, для з`ясування саме яких обставин і у зв`язку із чим, заявник не надає.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із способів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено строки для звернення зі скаргою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У пункті 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що відповідно до статті 385 ЦПК України (2004 року) скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК України. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 439/1493/15, провадження № 61-7804св19, сформульовано висновок щодо застосування статті 449 ЦПК України. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно із скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Верховним судом у постанові від 06.05.2024 року у справі № 163/671/14 зазначено, що «Відповідно до частини першої 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Отже, за змістом цієї норми Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження простим поштовим відправленням.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Частиною першою статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.

Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 143/950/19 (провадження № 61-21057св19), від 28 грудня 2020 року у справі № 501/3532/18 (провадження № 61-14723св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 2-1441/10 (провадження № 61-17257св20).

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься переліку таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

Звернувшись зі скаргою, скаржник просив поновити йому строк на оскарження постанови від 21.01.2022 про закінчення виконавчого провадження № 47295165, винесену державним виконавцем Київського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального УМЮ (м. Одеса) Нємазєнком А.В. з примусового виконання виконавчого листа № 520/10403/13-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_3 , посилаючись в обґрунтування свого клопотання на те, що лише 20.03.2024 стягувач у відповідь на свій запит на електронну скриньку отримав відповідь, з якої дізнався про оскаржувану постанову.

Із матеріалів справи вбачається, що зі скаргою акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду першої інстанції 26.03.2024 через підсистему Електронний суд.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 04.02.2022 у справі №925/308/13-г зазначив, що за змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів "дізнався" та "повинен був дізнатися", що містяться у положеннях статті 341 ГПК України, він доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується, зокрема, надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження.

Механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження визначений у Положенні про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 № 2432/5 (далі - Положення).

Розділ VІ Положення регламентує доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - Система) та отримання інформації із Системи.

За положеннями цього розділу система забезпечує можливість ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а також формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації.

АТ «УкрСиббанк», як стягувач у виконавчому провадженні № 47295165, від дня його відкриття мав право на доступ до його документів в Автоматизованій системі виконавчого провадження, зокрема і за допомогою ідентифікатору для доступу, який зазначений у постанові про відкриття ВП № 47295165.

Верховним судом у постанові від 06.05.2024 року у справі № 163/671/14 зазначено, що стягувач, який подав до примусового виконання виконавчий документ про стягнення на його користь боргового грошового зобов`язання, не отримуючи на свою адресу жодних документів від державного виконавця та грошових коштів на свій рахунок в порядку примусового виконання, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні, незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду зі скаргою про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 21 січня 2022 року в березні 2024 року, тобто більше ніж через два роки. При цьому, АТ «УкрСиббанк» мало реальну можливість завчасно ознайомитися із документами виконавчого провадження через Автоматизовану систему виконавчого провадження, протягом січня 2022 року на виконання ним отримувалися певні кошти в межах вказаного ВП, проте таким наданим законом правом не скористалося та причин неможливості реалізації такого права в межах розумного строку не навело.

Як не надає заявник і листа, з яким він звернувся до ВДВС і на який лише 20.03.2024 отримав відповідь, на яку посилається як на дату своєї обізнаності про оскаржувану постанову.

Отже, звернувшись 26 березня 2024 року зі скаргою на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 21 січня 2022 року, АТ «УкрСиббанк» пропустило установлений статтею 449 ЦПК України десятиденний строк для звернення до суду зі скаргою.

За наведених обставин скаржником помилково рахується строк на звернення до суду зі скаргою з моменту отримання відповіді 20.03.2024 року, оскільки доказів об`єктивної неможливості дізнатися протягом двох років про стан виконавчого провадження як стягувачу, який має в розпорядженні відповідні механізми для своєчасної обізнаності про рух виконавчого провадження та, як і інші учасники виконавчого провадження, має добросовісно користуватися наданим йому у виконавчому провадженні правами.

За наведених обставин і за вимогами ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження стягувач був належно повідомлений, про що свідчать матеріали ВП № 47295165, витребувані судом першої інстанції. Проте, суд зробив помилковий висновок про те, що вказана постанова не надсилалася стягувачу, що поклав в основу свого помилкового рішення про поновлення строку звернення до суду зі скаргою.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, за встановлених обставин оскаржуване судове рішення суду першої інстанції як ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права підлягає скасуванню та ухваленню нового судового рішення про залишення скарги Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження та скасування постанови від 21.01.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 47295165, винесену державним виконавцем Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнком Андрієм Віталійовичем, без розгляду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України щодо покладення судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених вимог з Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого ним у розмірі 605,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

З урахуванням вимог пункту першого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 «Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», ОСОБА_3 підлягає поверненню надмірно сплачений судовий збір в розмірі 605,60 (1211,20 - 605,60).

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі свого представника Смирнової Лариси Петрівни задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови державного виконавця Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнка Андрія Віталійовича від 21.01.2022 про закінчення виконавчого провадження ВП № 47295165 відмовити.

Скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження та скасування постанови від 21.01.2022 про закінчення виконавчого провадження № 47295165, винесену державним виконавцем Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнком Андрієм Віталійовичем, залишити без розгляду.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укрсиббанк» (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Повернути ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір згідно квитанції про сплату №4449-3154-7292-2274 від 09 червня 2024 року, за реквізитами: отримувач: ГУК в Од.обл./Малиновськ. р-н/22030101, код отримувача 37607526, рахунок отримувача UA0015757, у розмірі 605,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 28 січня 2025 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко