Справа № 696/1090/23
№ 2/696/16/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Шкреби В.В.,

при секретарі- Степановій Н.В.,

за участю представника позивача- адвоката Геріх О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка Черкаської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області (вул. Героїв Майдану, б. 27 с. Михайлівка Черкаського району Черкаської області), третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 ) про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на її майно, зокрема і на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0443, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Жаботинської сільської ради Черкаського району Черкаської області.

З метою прийняття спадщини, позивач звернувся до нотаріуса.

Проте, приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Бойко Л.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті мами.

Підставою відмови як зазначила нотаріус, є не встановлений факт прийняття спадщини, та пропущений строк для прийняття спадщини, передбачений ст.ст. 1269- 1270 ЦК України.

Інші спадкоємці за законом відсутні. Спадкоємцем за заповітом іншої земельної ділянки :04:000:0444) після смерті ОСОБА_3 , є ОСОБА_2 .

Оскільки позивач на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, то вважає себе таким, який прийняв спадщину на частину спадкового майна за законом, відповідно ч.3 ст.1268 ЦК України. Саме з вказаних обставин звернувся до суду, та просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та визнати за ним в порядку спадкування за законом, право власності на інше незаповідане спадкове майно.

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду.

Ухвалою Кам`янського районного суду від 22 литопада 2023 року витребувано докази.

Ухвалою Кам`янського районного суду від 22 листопада 2023 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Кам`янського районного суду від 20 грудня 2023 року залучено до участі у справі на стороні відповідача, третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява за підписом сільського голови, в якій він просить суд розгляд справи провести без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, попередньо надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що від своїх спадкових прав за заповітом не відмовляється. З огляду на те, що предметом судового спору являється інша земельна ділянка з іншим кадастровим номером, на яку заповіт не складався, суд вважав за можливе проводити розгляд без участі третьої особи.

Заслухавши присутніх сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази , які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті , суд дійшов до висновку , що цивільний позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Дане підтверджено копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 12.08.2022 року (а.с.9).

Родинні відносини позивача із спадкодавцем підтверджені свідоцтвом про його народження, серії НОМЕР_4 від 16.11.1974 року. З нього вбачається, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.10).

Батько позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Дане підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом 07.10.2016 року, після смерті останнього спадкоємцям (а.с.11).

За життя спадкодавець ОСОБА_3 набула право власності на майно, зокрема і на дві земельні ділянки з кадастровими номерами № :04:000:0444 та № :04:000:0443, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в адміністративних межех Жаботинської сільської ради Михайлівської ТГ Черкаського району Черкаської області. Дане підтверджено інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 69972067 від 07.10.2016 року ( а.с.13) та інформаційною довідкою Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с.105).

За життя 11 червня 2020 року, ОСОБА_3 , земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0444 заповіла ОСОБА_2 . Дане підтверджено копією заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського нотаріального округу Аренґель Ґ.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 604 (а.с.70).

Дана заповідана земельна ділянка, відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, з 04.11.2020 року перебуває у користуванні ОСОБА_2 , та згідно матеріалів спадкової справи, після смерті ОСОБА_3 , залишається неуспадкованою, через пропущений ОСОБА_2 строк для прийняття спадщини. Дане підтверджено копією спадкової справи № 119/2023, зареєстрованої в спадковому реєстрі за № 70698927 (а.с.54-71).

Іншу земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0443 має намір успадкувати позивач по справі ОСОБА_1 ..

Вартість даної земельної ділянки відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, реєстраційний номер 201-06442864, станом на 16.08.2023 року складає 36840,52 грн. (а.с.18).

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.

За приписами статті 1261 ЦК Україниу першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

З метою прийняття спадщини, позивач як спадкоємець першої черги по закону, звернувся з заявою про прийняття спадщини, до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Бойко Л.В..

Однак у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , позивачу було відмовлено. Підставою відмови як зазначила нотаріус, є не встановлений факт прийняття спадщини, та пропущений строк для прийняття спадщини, передбачений ст.ст. 1269- 1270 ЦК України. Дане підтверджено постановою нотаріуса від 25.05.2023 року (а.с.63).

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою звернення позивача до суду є встановлення факту його постійного проживання як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та оформлення прав на спадкове майно.

Факт постійного проживання зі спадкодавцем, позивач підтверджує довідкою № 259 від 05.06.2023 року, виданою ( на підставі акту від 01.06.2023 року, складеного жителями села Флярківка ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ), Жаботинським старостинським округом №1 Михайлівської сільської ради, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.09.2021 року по 10.01.2022 рік постійно проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в будинку АДРЕСА_3 (а.с.15).

Згідно довідки № 248, виданої 25.05.2023 року Жаботинським старостинським округом №1 Михайлівської сільської ради, громадянка ОСОБА_3 1952 року народження на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 а/з № 30 від 12.01.2022 року згідно погосподарської книги Михайлівської сільської ради була зареєстрована в АДРЕСА_3 (а.с.14).

Місцем реєстрації місця проживання позивача, є АДРЕСА_1 . Дане підтверджено копією довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № від 21.07.2020 року (а.с.56).

Постійне проживання спадкодавця ОСОБА_3 із позивачем по справі на час відкриття спадщини також підтверджене показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Зокрема, як показали свідки, у зв`язку з погіршенням здоров`я ОСОБА_3 з 01 вересня 2021 року Позивач вимушений був переселитись до неї для її догляду. Позивач мав намір забрати проживати матір до себе, але посварився зі своєю жінкою, оскільки та на це не погоджувалась через проживання і догляд у своєму будинку за своєю лежачою матір`ю, а тому у браком місця для проживання іншої людини. Таким чином, Позивач повністю перейшов жити до матері, порався по господарству, мав там гардероб одежі, особисті речі, готував їжу, прибирав господарство та займався хатніми справами. Таке спільне проживання з матір`ю мало місце до її смерті. Він як єдиний син займався похованням матері, та зрештою на грунті сімейного горя примирився із жінкою, а на даний час є мобілізованим до Збройних Сил України.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання позивача не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 12.

Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказану заявником вимогу обґрунтованою.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Таким чином, оскільки позивач, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, а тому є таким, який прийняв спадщину.

Що стосується визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті мами, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пунктом 9 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожної фізичної або юридичної особи на мирне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382ч. 2, ст.392 ЦК України).

Приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріуса, суд вважає вимоги позивача ОСОБА_1 , про визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті мами ОСОБА_3 , є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.16,392,1216,1217,1221,1261,1268-1270,1296 ЦК України, ст.ст.4,13,76,77,209,258-265,315,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області (вул. Героїв Майдану, б. 27 с. Михайлівка Черкаського району Черкаської області), третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 ) про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_1 , ID паспорт громадянина України № НОМЕР_5 , виданий 10.07.2020 року, орган що видав 7119) із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_1 , ID паспорт громадянина України № НОМЕР_5 , виданий 10.07.2020 року, орган що видав 7119) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0443, загальною площею 1,4212 га., цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Жаботинської сільської ради Михайлівської ТГ Черкаського району Черкаської області, в порядку спадкування за законом після смерті мами ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка належала останній на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 жовтня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 797.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354,355,ЦПК України). Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя : В.В.Шкреба