РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року

м. Рівне

Справа № 572/79/23

Провадження № 22-ц/4815/139/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.

секретар судового засідання: Мороз А.В.,

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сарненського районного відділу ДВС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), ОСОБА_3 про визнання незаконним розрахунку заборгованості зі сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати незаконним розрахунок заборгованості (зі сплати аліментів) від 28.04.2021 року вихідний номер №14459 проведений старшим державним виконавцем Сарненського районного відділу державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) Білецькою Іриною.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30.11.2010 року Сарненським районним судом Рівненської області ухвалено рішення у цивільній справі №2-1650/2010 про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі якого 19.01.2011 року було відкрито виконавче провадження №23764086.

Крім того, 23.11.2010 року Сарненським районним судом Рівненської області ухвалено рішення у цивільній справі №2-1656/2010 про стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на її утримання до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі якого 16.12.2010 року було відкрито виконавче провадження №23346893, яке було завершене 13.02.2018 року.

28.04.2021 року старшим державним виконавцем Сарненського районного відділу державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) Білецькою Іриною було проведено розрахунок заборгованості (зі сплати аліментів) №14459 в рамках виконавчого провадження про виконання виконавчого листа №2-1656 від 23.11.2010 року виданого Сарненським районним судом Рівненської області, в довідці було вказано, що згідно даного виконавчого листа від зобов`язаний до сплати аліментів на утримання дитини та розмірі заборгованості складає 75765,4 грн.

Даний розрахунок, в подальшому, був покладений в основу судового рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 08.07.2021 року, відповідно до якого з нього стягнуто неустойку (пеню) в сумі, яка дорівнює розміру заборгованості 75765,43 грн.

Вважає, що даний розрахунок є незаконним і необґрунтованим, оскільки виконавець провела розрахунок зі сплати аліментів на підставі ч.2 ст.195 СК України виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, внаслідок чого розмір заборгованості був безпідставно збільшений.

01.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся у відділ ДВС із заявою про перерахунок розміру заборгованості по сплаті аліментів, в наслідок здійснення якого розмір заборгованості зменшився з 75765,43 грн. до 45588,56 грн.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2023 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Сарненського районного відділу ДВС у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), ОСОБА_3 про визнання незаконним розрахунку заборгованості зі сплати аліментів закрито.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що розмір заборгованості визначений у розрахунку заборгованості (зі сплати аліментів) від 28.04.2021 року вихідний номер №14459 не відповідає фактичним обставинам та спростовується новим розрахунком.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 08.07.2021 року у справі №572/1506/21 стягнуто неустойку (пеню) в сумі, яка відповідає неправильному розміру заборгованості зі сплати аліментів, тобто 75765,43 грн. замість 45588,56 грн. За наслідками звернення з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд безпідставно відмовив у відкритті провадження у справі.

На даний час, попри суттєву різницю в сумі заборгованості зі сплати аліментів виникла ситуація, в якій реальний борг ігнорується через наявність рішення про стягнення пені.

У відповідача 2 виникло право на стягнення пені сума якої розрахована з неіснуючого боргу.

Таким чином спір щодо суми заборгованості ні проведенням перерахунку розміру заборгованості, ні прийняття судом оскаржуваного рішення від 09.10.2023 року не припинив існування, а навпаки ускладнюється становище апелянта.

ОСОБА_3 та Сарненнський відділ державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у відзивах на апеляційну скаргу заперечують доводи наведені апелянтом, просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 758/8416/15-ц (провадження № 61-35св18) зазначено, що скарги на дії (бездіяльність), рішення державних виконавців (приватних виконавців) мають на меті захист прав сторін виконавчого провадження з виконання судових рішень та покладають на суд контроль за належним виконанням судових рішень. Здійснення такого судового контролю відбувається за правилами спеціального виду провадження в цивільному судочинстві, що є відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням судових рішень полягає, насамперед, у реалізації основних завдань судочинства при здійсненні судами правосуддя, оскільки воно не обмежується ухваленням судового рішення, а також передбачає його виконання. Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами. Тому після вирішення спору і набрання судовим рішенням законної сили суд здійснює контроль за його виконанням, а також захист прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 448 ЦПК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу, як суд першої інстанції.

Пункт перший частини першої статті 255 ЦПК України передбачає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні №2-1656, предметом позову є розрахунок заборгованості проведений виконавцем в рамках цього ж виконавчого провадження. Характер заявлених позовних вимог дозволяє констатувати про відсутність цивільно-правового спору, який може вирішуватись у позовному провадженні, а правовий конфлікт виник в площині правомірності дій та рішень державного виконавця під час виконання судового рішення про стягнення аліментів. Відтак колегія апеляційного суду вважає, що наявні підстави для закриття провадження відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

При цьому заявник не позбавлений права звернення до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця в порядку, передбаченому Розділом VII ЦПК України.

Місцевий суд, дійшовши аналогічного висновку про необхідність захисту боржником своїх інтересів у спосіб передбачений Розділом VII ЦПК України, помилково застосував п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та закрив провадження з підстав відсутності спору, проте вказаний недолік може бути усунутий апеляційним судом та не дає підстав для скасування оскарженої ухвали і направлення справи для продовження розгляду, а лише для її зміни.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ст. 376 ст. 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2023 року змінити, а мотивувальну частину викласти в редакції цієї постанови щодо підстави закриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 08 лютого 2024 року.

Головуючий Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.