Провадження № 2/727/365/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Журат І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в порядку спрощеного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 19 лютого 2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферта) № 19.02.2021-100001122, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000 грн. 00 коп., що підтверджується додатково електронним чеком та довідкою субконто (виписка) з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за процентною ставкою «Економ»/Стандарт» .

Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного та періоду «Економ».

В свою чергу ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ».

Первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання, а черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду.

30 листопада 2021 року між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено Договір факторингу № 301121-1 , згідно якого ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло право вимоги до боржника на всі суми, відступлені йому ТОВ «Споживчий Центр».

Відповідно до п. 4.1.1 Договору факторингу Фактор має право набувати право вимоги до Боржника на всі суми, відступлені йому Клієнтом.

На виконання умов договору складено реєстр №1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №19.02.2021-100001122 від 19.02.2021 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Зазначив, що позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги за Договором факторингу № 301121-1 від 30.11.2021 за вих. № 8836054/2, а також вимогу про сплату заборгованості від 30.11.2021 за вих. № 836054/3.

Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку із чим станом на 26.09.2023 р. утворилась заборгованість у розмірі 24660 грн.00 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту 9000 грн. 00 коп. та по відсотках 15660 грн.00 коп.

А тому просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 24660 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2147,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність та не заперечує щодо ухвалення рішення.

Відповідачем та його представником відзив на позовну заяву у встановлений законом строк подано не було. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала та заперечувала проти задоволення, оскільки сама позовна заява не відповідає нормам ЦПК України, ордер, долучений до позовної заяви виписаний на представництво інтересів ТОВ «Новий колектор» у Чортківському районному суді Тернопільської області, крім того вказує, що проплати по виписці по карті відповідача не було та номер телефону вказаний не ОСОБА_1 . Щодо фото, наявного в матеріалах справи представник відповідача зазначає, що це ОСОБА_1 , однак не може сказати звідки у позивача його фото.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 19.02.2021 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) №19.02.2021-100001122 шляхом підписання Заявки (а.с. 13-14), що є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідно до умов договору та заявки від 19.02.2021, ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 9000,00 грн., що підтверджується квитанцією про електронний переказ коштів від 19.02.2021 (а.с. 15) з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за процентною ставкою «Економ» / «Стандарт».

З картки субконто за 19.02. 2021-21.09.2023 ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" вбачається, що відповідачу 19.02.2021 було перераховано кредит у розмірі 9000,00 грн, за яким щоденно нараховувалися відсотки в розмірі, узгодженому сторонами кредитного договору (а.с. 16-18).

Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного та періоду «Економ».

В свою чергу ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання, а черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду.

Слід зазначити, що пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) від 19.02.2021 (а.с. 11-12), зокрема, передбачено наступне:

п.1.1. за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти;

п.1.3. протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції позичальником кредитор надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту: встановлюється у заявці, яка невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту: фінансовий кредит; строк, на який надається кредит: встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти): встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору;

п.2.1. кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності;

п.2.3. надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника;

п.2.4. днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту - день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитора, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку, на який надано кредит.

30 листопада 2021 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № 301121-1, згідно якого ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло право вимоги до боржника на всі суми, відступлені йому ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (а.с 32-34).

Згідно Витягу з реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 301121-1 від 30.11.2021 року ТОВ «Споживчий центр» відступив ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» право вимоги за кредитним договором № 19.02.2021-100001122 від 30.11.2021, боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , сума заборгованості 24660 грн. 00 коп., з яких 9000 грн. 00 коп. - основне зобов`язання, 15660 грн. 00 коп. проценти (а.с. 23).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстомЗакон), згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 року дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».

Таким чином, підписання відповідачем договору, шляхом зазначення одноразового ідентифікатора відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зіст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставіст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

На підставі ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З наданої представником позивача довідки № 4273/23-ДПЗ від 26.09.2023 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 19.02.2021-100001122 від 30.11.2021 року станом на 26.09.2023 року становить 24660 грн. 00 коп., з яких: 9000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 15660 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками (а.с. 20).

Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором №19.02.2021-100001122 від 30.11.2021 року, укладеним між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» на підставі Договору факторингу № 301121-1 від 30.11.2021 року.

30.11.2021 року за вих. № 836054/2 ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» направлено на адресу відповідача ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги за Договором факторингу № 301121-1 від 30.11.2021 (а.с. 35) та Вимогу про сплату заборгованості за вих. № 836054/3 (зв.а.с. 35), про що свідчить Список № 18567-6-92-23 згрупованих поштових відправлень Укрпошта Стандарт з описом вкладень від 08.12.2021 року (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що відповідачем та його представником не надано суду доказів на спростування викладених позивачем обставин та розміру заборгованості перед позивачем, а тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» необхідно стягнути заборгованість в сумі 24660 грн.00 коп., з яких заборгованість по тілу кредиту 9000 грн. 00 коп. та по відсотках 15660 грн.00 коп., задовольнивши позовні вимоги.

Щодо судових витрат на правову допомогу суд приходить до наступних висновків.

За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

З огляду на викладене склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, із матеріалів справи вбачається, що на підставі договору № 021023-1 від 02 жовтня 2023 про надання правничої допомоги (а.с. 28-29) та ордера на надання правничої (правової) допомоги №1172169 від 02.10.2023 року адвоката Марченко Г.І., яка діє згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 1158 від 16 липня 2013, уповноважено здійснювати представництво та захист прав і законних інтересів ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» у судах будь-якої юрисдикції та інстанції (а.с. 73).

Посилання представника відповідача про відсутність повноважень на ведення справи представником позивача - адвокатом Марченко Г.І. не береться судом до уваги, оскільки спростовуються документами, наявними в матеріалах справи.

За положеннями пункту 3.1 договору № 021023-1 від 02 жовтня 2023 року про надання правничої допомоги вартість послуг визначається наступним чином: 4000 грн. за один пред`явлений до суду позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які оплачуються Замовником самостійно.

Відповідно до Звіту про виконану роботу відповідно до Договору № 021023-1 про надання правничої допомоги від 06 жовтня 2023 року адвокатом Марченко Г.І. було надано наступні послуги: здійснено аналіз наданих документів, складено позов та сформовано додатки до нього, помічником адвоката здійснено сканування документів для можливості формування позовних заяв в електронному вигляді з метою подання їх до суду з використанням підсистеми «Електронний суд», примірники позовної заяви з додатками направлені Відповідачу, підготовлено розрахунок ціни позову та здійснений розрахунок судового збору до сплати, надано покроковий регламент дій в разі надходження заперечень Відповідача на позов (а.с. 26).

Зменшення суми судових витрат на правничу допомогу можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю виконаної роботи. Такі висновки відповідають правовим позиціям Верховного Суду у справі № 910/16803/19 (постанова від 19.07.2021) та Великої Палати Верховного Суду у справі 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020).

З огляду на наведене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи та відсутність заперечень відповідача та його представника щодо розміру заявлених позивачем судових витрат, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2147 грн. 20 коп., які були сплачені позивачем згідно платіжної інструкції АТ «ПУМБ» №338 від 28 вересня 2023 року (а.с. 10).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 207, 526, 527, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 19, 76, 81, 133, 137, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» заборгованість за Кредитним договором №19.02.2021-100001122 від 19 лютого 2021 року станом на 26.09.2023 року в сумі 24660 (двадцять чотири тисячі шістсот шістдесят) гривень, з яких заборгованість по тілу кредиту 9000 (дев`ять тисяч) гривень та по відсотках 15660 (п`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. сплаченого за подання позовної заяви судового збору.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 13 лютого 2024 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: