Справа № 492/354/24
Провадження № 2-н/513/33/24
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

У С Т А Н О В И Л А:

08 березня 2024 року до Арцизького районного суду Одеської області надійшли матеріали зазначеної заяви.

Розпорядженням в.о. голови Арцизького районного суду Одеської області Крутової О.М. від 12 березня 2024 року зобов`язано керівника апарату суду підготувати і направити цивільну справу № 492/354/24 до Саратського районного суду Одеської області, який є найбільш територіально наближеним до Арцизького районного суду Одеської області.

Після надходження та реєстрації зазначеної справи, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду, головуючою суддею у справі визначено суддю Саратського районного суду Бучацьку А.І..

Вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ст.1 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

За положеннями ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З матеріалів справи встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та боржник ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже зазначена справа не відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Саратського районного суду Одеської області, а підсудна Арцизькому районному суду Одеської області.

У розпорядженні в.о. голови Арцизького районного суду Одеської області зазначено, що підставою для направлення справи до Саратського районного суду Одеської області стало те, що в Арцизькому районному суді Одеської області неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду цивільної справи № 492/354/24, оскільки суддя Гусєва Н.Д. перебуває у відпустці з 11 по 29 березня 2024 року.

Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями Арцизького районного суду Одеської області, який міститься в матеріалах зазначеної справи підставою виключення з розподілу судді зазначено "відпустка 14 і більше днів".

Відповідно до п.2.3.27 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у разі одночасного перебування всіх суддів у відрядженнях, відпустках, їх тимчасової непрацездатності та в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ, автоматизований розподіл судових справ здійснюється автоматизованою системою у робочий день, наступний за днем, коли відпали відповідні обставини.

Отже перебування суддів у відпустці, відрядженні, на лікарняному не є правовою підставою, передбаченою ст.31 ЦПК України, для передачі справи іншому суду, до територіальної юрисдикції якого вона не належить.

Згідно з частиною 1 ст.8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Розгляд справ судами з порушенням правил підсудності є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.

У пункті 24 рішення ЄСПЛ "Сокуренко і Стригун проти України", Суд наголосив, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Пунктом 1 частини 3 статті 376 ЦПК України встановлено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Згідно з пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

У зв`язку з чим, цивільну справу № 492/354/24 належить передати за підсудністю до Арцизького районного суду Одеської області.

Керуючись ст.ст.1, 2, 162, 27, 31, 32, 258-259, 260-261, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 - передати за підсудністю на розгляд Арцизького районного суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя А. І. Бучацька