Справа № 129/49/24
Провадження по справі № 2/129/363/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2024 р.Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ковчежнюка В.М.,

розглянувши без учасників справи та їх представників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Установив:

03.01.2024р. до суду подано цей позов.

08.01.2024р. надіслано запит щодо реєстрації місця проживання (перебування відповідача).

08.01.2024р. отримано відповідь на запит.

09.01.2024р. відкрито провадження в справі.

У поданому позові ТОВ «Росвен Інвест Україна» просить стягнути із ОСОБА_1 61273,00 грн. боргу та судові витрати.

Вимоги позову мотивує тим, що 20.01.2022р. між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4744026, а 24.10.2022р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7897429.

В свою чергу 14.03.2023р. між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №28/1118-01, а 11.07.2023р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 01.02-36/23, згідно з якими до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаними кредитними договорами, гроші та відсотки за користування якими відповідачка добровільно повертати відмовляється.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути без нього на підставі наявних в справі доказів, погодився на заочний розгляд справи у разі неявки відповідачки (а.с.3 зворот).

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги визнала в частині отримання кредитних коштів, проти стягнення нарахованих відсотків заперечила, оскільки вони занадто високі і вона не взмозі їх сплатити через скрутне матеріальне становище, мінімальну заробітну плату, відсутність майна, розлучення з чоловіком та наявність на утриманні доньки студентки і неповнолітньої доньки 2015 р.н., про що долучила відповідні докази (а.с.53,54,55,59,60,61).

З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Доведено, що 20.01.2022р. між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4744026, а 24.10.2022р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7897429; в свою чергу 14.03.2023р. між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №28/1118-01, а 11.07.2023р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 01.02-36/23, згідно з якими до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаними кредитними договорами, гроші та відсотки за користування якими відповідачка добровільно повертати відмовляється і має загальну заборгованість в сумі 61273,00 грн.

Спірні правовідносини регламентуються:

-ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк;

-ст. 625 ЦК України, за змістом якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом;

-ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Оскільки ОСОБА_1 добровільно взятих на себе зобов`язань по сплаті позивачеві кредитних коштів та відсотків за користування ними не виконує і має заборгованість за кредитними договорами на суму 61273,00 грн., що порушує законне право позивача, то для захисту цього права з відповідачки на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» борг, а також судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України, - необхідно стягнути рішенням суду.

Висновки суду підтверджуються такими доказами:

-кредитним договором між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4744026 від 20.10.2022р., за яким останній надано кредит в розмірі 11000 грн. (а.с. 6-10);

-кредитним договором між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 №7897429 від 24.10.2022р., відповідно до якого останній надано кредит в розмірі 9000 грн. (а.с. 26-28);

-розрахунком заборгованості за договором №4744026, згідно з яким ОСОБА_1 станом на 14.03.2023р. має заборгованість в сумі 34760,00 грн. (а.с. 19);

-розрахунком заборгованості за договором №7897429, відповідно до якого ОСОБА_1 станом на 11.07.2023р. має заборгованість в сумі 26513,00 грн. (а.с. 30-32);

-договором факторингу №01.02-36/23 від 11.07.2023р. відступлення права вимоги, згідно з яким від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідачки (а.с. 33-36);

-договором факторингу №14/03-2023 від 14.03.2023р. відступлення права вимоги, відповідно до якого від ТОВ «Маніфою» до ТОВ «Росвен Інвест Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідачки (а.с. 20-22).

Заперечення відповідачки вимог позову в частині стягнення відсотків, оскільки вони занадто високі і вона не взмозі їх сплатити через скрутне матеріальне становище, мінімальну заробітну плату, відсутність майна, розлучення з чоловіком та наявність на утриманні доньки студентки і неповнолітньої доньки 2015 р.н., суд розцінює як позицію захисту, але до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_1 , укладаючи кредитні договори, добровільно взяла на себе зобов`язання по сплаті позивачеві отриманих кредитних коштів та відсотків за користування ними.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265 ЦПК України,

Вирішив:

Позовні вимоги задовільнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» , місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела - 6, м. Київ, 03124 суму заборгованості за кредитним договором № 4744026 від 20.10.2022р. в розмірі 34760,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» , місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела - 6, м. Київ, 03124 суму заборгованості за кредитним договором № 7897429 від 24.10.2022р. в розмірі 26513,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» , місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела - 6, м. Київ, 03124 судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: