Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

15 лютого 2024 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Кітова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Согор А.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Старий Львів» (адреса місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Сербська, 15; ) до ОСОБА_1 (остання відома адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості,

встановив:

Львівське комунальне підприємство «Старий Львів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на користь Львівського комунального підприємства «Старий Львів» заборгованість за послуги з утримання будинку у розмірі 7775 гривень 96 копійок та суму понесених позивачем витрат на сплату судового збору.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач покликається на те, що відповідачу, як власнику квартири АДРЕСА_2 , ЛКП «Старий Львів» надаються послуги з утримання будинку.

Відповідач оплату за отримані житлово-комунальних послуг не здійснює і за період з січня 2020 р. по вересень 2023р. включно заборгував перед позивачем по оплаті цих послуг 7775,96 грн.

З огляду на наведене, позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 15 січня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції та оголошеннями, в порядку ст. 128 ЦПК України. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідач неодноразово не з`являвся в судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для вирішення спору по суті. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Отже, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглядати справу з ухваленням заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується долученою до матеріалів справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У вказаному будинку послуги з його утримання надаються позивачем - ЛКП «Старий Львів».

Вказані послуги надаються позивачем на підставі договору № 173 від 25.06.2021 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який укладений між співвласниками будинку АДРЕСА_3 , в особі ОСОБА_2 .

Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відносяться до житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 68 ЖК, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).

На підтвердження заборгованості відповідача позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території мешканця ОСОБА_1 .. Згідно наведеного розрахунку, станом на жовтень 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 наявна заборгованість у розмірі 7775,96 грн. При цьому, на 01 січня 2020 року позивачем зафіксовано заборгованість відповідача у сумі 352,22 грн, однак представником позивача не наведено жодного належного обґрунтування заборгованості за період до січня 2020 року, зокрема тарифу за яким відбувалися відповідні нарахування та періоду за який така заборгованість нарахована, алгоритму нарахування такої заборгованості, а також підстав визначення саме наведеного розміру боргу.

Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З урахуванням вищенаведених норм законодавства, а також за оцінкою належності та допустимості доказів наданих позивачем, суд дійшов висновку, що позивачем доведено та підтверджено заборгованість відповідача у період з січня 2020 року по жовтень 2023 року у сумі 7423,74 грн, оскільки за цей період ЛКП «Старий Львів» надано належне підтвердження існування боргу у такій сумі, згідно з тарифами та розмірами щомісячних комунальних платежів за означений період. Зокрема, позивачем надано відомість про нарахування та оплату послуг утримання будинку та прибудинкової території, яка містить дані про тариф, нарахування, а також помісячний розрахунок заборгованості.

Слід також відзначити те, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 02.04.2020 у справі № 757/29813/17-ц, не проживання особи у квартирі, яка належить їй на праві власності та факт відсутності її реєстрації в цій квартирі не звільняє особу від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Львівського комунального підприємства «Старий Львів» про стягнення заборгованості необхідно задовольнити частково.

Оскільки суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2562,43 грн. (з розрахунку 7423,74 / 7775,96 х 2684 = 2562,43 грн).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Старий Львів» (р/р № НОМЕР_2 в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» м. Львів МФО 320478, ЗКПО 20782401, ІПН-40, IBAN/ НОМЕР_3 ) заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 7423 гривні 74 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Старий Львів» (р/р № НОМЕР_2 в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» м. Львів МФО 320478, ЗКПО 20782401, ІПН-40, IBAN/ НОМЕР_3 ) суму понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 2562 гривні 43 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Львівське комунальне підприємство «Старий Львів»

(79008, м. Львів, вул. Сербська, 15, );

представник позивача Любашевський Вячеслав Полікарпович

(79008, м. Львів, вул. Сербська, 15);

відповідач ОСОБА_1 (остання відома адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення суду складено та підписано 15 лютого 2024 року.

Головуючий суддя Олександр КІТОВ