Провадження №2/331/15/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю: секретаря Постарнак М.М.,

учасника справи :

представника позивачки - адвоката Трачук Н.І.,

розглянув у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на частину квартири та на частину земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ( далі - суд) з позовом до ОСОБА_3 , за результатами розгляду якого просить :

?визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02 листопада 2020 року, реєстровий номер 663, спадкова справа № 8/2020, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. ( далі ПН ЗМНО Сенченко К.В.), на нерухоме майно частку квартири, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 ;

?визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19 січня 2021 року, реєстровий номер 27, спадкова справа № 8/2020, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ПН ЗМНО Сенченко К.В., на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,0586 га, кадастровий номер :05:002:3214, цільове призначення : 01.05 Для індивідуального садівництва, розташовану за адресою : Запорізька область, Запорізький район, Лукашівська сільська рада ( за межами населених пунктів), ОК « Садівниче товариство « Райдуга-88», № 27;

?визнати за ОСОБА_1 , право власності на частину квартири, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 , та на частину земельної ділянки площею 0,0586 га, кадастровий номер :05:002:3214, цільове призначення : 01.05 Для індивідуального садівництва, розташованої за адресою : АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4 , який за життя залишив заповіт, яким заповідав все своє майно ОСОБА_3 . Позивачка на момент смерті батька була повнолітньою непрацездатною дочкою та своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Проте отримала відмову, так як все спадкове майно було оформлено іншим спадкоємцем ОСОБА_3 , який прийняв спадщину та висловив бажання отримати документи, що посвідчують право власності на своє ім`я.

Як на правові підстави заявлених вимог посилається на статті 1217,1219,1269,1270,1272,1277 ЦК України.

Короткий зміст заперечень відповідача ОСОБА_3

29 квітня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов ( а.с.148-154,т.1), із змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечує з таких підстав.

По-перше, відповідач має сумніви щодо достовірності документів про інвалідність ОСОБА_1 , які не містять відомостей про її непрацездатність. Позивачка є громадянкою іншої країни, де вона за їх внутрішнім законодавством отримала інвалідність, що, як на думку відповідача, не дає такій особі жодних пільг та соціальних гарантій за законодавством України.

По-друге, якщо позивачка в суді доведе достовірність документів на підтвердження її інвалідності та непрацездатності, то зважаючи на фактичні відносини між спадкодавцем ОСОБА_4 та спадкоємцем ОСОБА_1 , розмір її обов`язкової частки у спадщині повинен бути зменшений до 1/100 000 частин.

Короткий зміст зустрічних позовних вимог

29 квітня 2021 року відповідач ОСОБА_3 в особі представника адвоката Сердюка Р.В. звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 ( а.с.163-173,т.1), за результатами розгляду якого просив усунути відповідачку від права на спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовної вимоги зазначив, що 28.01.2013 року ОСОБА_4 отримав першу групу інвалідності. Фактично з часу встановлення першої групи інвалідності і по день смерті, ОСОБА_4 перебував у безпорадному стані, був повністю паралізований та прикутий до ліжка, не міг себе самостійно обслуговувати та потребував постійної сторонньої допомоги. Протягом останніх 6 ти років життя ОСОБА_4 , його донька ОСОБА_1 жодного разу не відвідала батька, не цікавилася станом його здоров`я, фінансово не допомагала, не займалася утриманням, доглядом та лікуванням свого батька, тобто ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві.

Як на правові підстави заявлених вимог позивач за зустрічним позовом посилається на статті 172,202 СК України, статтю 1224 ЦК України.

Короткий зміст заперечень відповідачки ОСОБА_1

29 червня 2021 року від відповідачки до суду надійшов відзив на зустрічний позов ( а.с.119-124,т.2), із змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 проти зустрічних позовних вимог заперечує з тих підстав, що з батьком певний час вона підтримувала гарні стосунки, допомагала йому, приймала участь у його лікуванні ; пізніше, ОСОБА_3 почав чинити перешкоди у їх спілкуванні навіть засобами телефонного зв`язку. Сама ж вона проживає в іншій країні, має на утриманні трьох дітей, з 2017 року має третю групу інвалідності з онкологічного захворювання ; неодноразово проходила лікування в медичних закладах протягом 2016-2021 років, у листопаді 2020 року перенесла оперативне втручання. Позивачем за зустрічним позовом не доведена сукупність обставин, які відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України можуть бути підставою для усунення її від спадкування.

12 липня 2021 року від позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 в особі представника адвоката Сердюка Р.В. до суду надійшла відповідь на відзив, яка містить контраргументи проти доводів відповідачки, висловлених нею у відзиві на зустрічний позов ( а.с.169-174,т.2).

Заяви, клопотання

26.04.2021 року від представника відповідача ОСОБА_3 до суду надходили заяви про : вступ у справу як представника; ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді ( а.с.37,41,т.1, 36,т.3)

30.04.2021 року від представника позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи ( а.с.160,т.1).

6.06.2021 року представник позивача за зустрічним позовом адвокатом Сердюком Р.В. подано клопотання про витребування доказів ( а.с.150-153,т.2).

29.06.2021 року від представника позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи ( а.с.117,т.2).

18.07.2022 року від відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката Сердюка Р.В. до суду надійшли заяви : про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану в Україні ; про привід свідків ; про застосування заходів процесуального примусу шляхом тимчасового вилучення доказів ( а.с.50, 51-52,156-157,158-160,т.3).

07.09.2022 року від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану в Україні ( а.с. 62,т.3).

17.10.2022 року від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Сердюка Р.В. до суду надійшла заява про застосування заходів процесуального примусу шляхом тимчасового вилучення доказів для дослідження судом ( а.с. 68-71,т.3).

22.11.2022 року від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Сердюка Р.В. до суду надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 23.11.2022 року без його участі ( а.с.77, т.3).

22.11.2022 року, 22.02.2023 року від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Трачук Н.І. до суду надходили заяви про відкладення розгляду справи ( а.с.78, 91, т.3).

30.03.2023 року від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Трачук Н.І. до суду надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 30.03.2023 року, без її участі ( а.с.98,т.3).

10.04.2023 року від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Трачук Н.І. до суду надійшла заява про зупинення провадження у цій справі у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_3 ( а.с.102,т.3).

10.10.2023 року від правонаступника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 до суду надійшла заява про вирішення питання про процесуальне правонаступництво після смерті ОСОБА_3 без її участі ; проти її залучення правонаступником відповідача ОСОБА_3 , по первісному позову, не заперечує; проти її залучення правонаступником позивача ОСОБА_3 , по зустрічному позову, не заперечує; наполягає на продовженні розгляду справи зі стадії, на якій було зупинено провадження, тобто без розгляду справи з початку та повернення до стадії підготовчого провадження ( а.с.143-144,т.3).

12.10.2023 року від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Трачук Н.І. до суду надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 12.10.2023 року, без її участі, просить залучити до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 ( а.с.145,т.3).

10.11.2023 року від відповідачки ОСОБА_5 до суду надійшла заява, за результатами розгляду якої заявник просить : врахувати доводи даної заяви з її залученням до участі у розгляді справи в якості процесуального правонаступника ОСОБА_3 ; звернути до фактичного виконання ухвали суду від 6.07.2021 року та від 9.11.2021 року щодо витребування доказів та допиту свідків ; просить розгляд справи відкласти ( а.с.163-165,т.3).

25.12.2023 року, 31.01.2024 року від відповідачки ОСОБА_5 до суду надходили заяви про проведення судових засідань без її участі ( а.с.167-169,199-201, т.3).

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 6 квітня 2021 року позов прийнято, у справі відкрито провадження ; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження ; справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання ; до початку розгляду справи виконано таку процесуальну дію: зобов`язано ПН ЗМНО Сенченко К.В. надіслати суду копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.28-29,т.1).

Ухвалою суду від 30 квітня 2021 року зустрічна позовна заява залишена без руху, з наданням позивачеві строку для усунення недоліків заяви ( а.с.178-179,т.1).

Ухвалою суду від 24 травня 2021 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 в особі представника адвоката Сердюка Р.В. до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування за законом, об`єднані в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та права власності в порядку спадкування за законом ( а.с.99-100,т.2).

Ухвалою суду від 2 червня 2021 року строк проведення підготовчого провадження по справі продовжено до 6 липня 2021 року ( а.с.103-104,т.2).

Ухвалою суду від 6 липня 2021 року клопотання представника позивача за зустрічним позовом адвоката Сердюка Р.В. задоволено.

Зобов`язати Державну прикордонну службу України надіслати на адресу суду відомості про всі факти перетин Державного кордону України, в обох напрямках, за останні 5-ть років, громадянкою РФ - ОСОБА_1 .

Зобов`язано КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №1» надіслати на адресу суду копії всіх виписних епікризів за період з початку 2012 року по квітень 2020 року та узагальнену довідку про перетікання хвороби (симптоми, загальний стан хворого, рекомендації, протипоказання та запропоноване лікування) за період з початку 2012 року по квітень 2020 року, щодо ОСОБА_4 .

Зобов`язано Московський державний університет імені М.В. Ломоносова Московського державного університету імені М.В. Ломоносова надіслати на адресу суду відомості про кількість, назви та дати всіх наукових праць, монографій, докладів, статей, виступів та участь у наукових заходах, які були написані та у яких приймала участь у період з 28 січня 2013 року по 11 квітня 2020 року, ОСОБА_1 .

Зобов`язано Міжрайонну інспекцію Федеральної податкової служби №46 по місту Москві надіслати на адресу суду відомості про загальний розмір всіх доході та окремо про розмір доходів від викладацької та наукової діяльності, одержаних у період з 28 січня 2013 року по 11 квітня 2020 року, ОСОБА_1 .

Зобов`язано позивачку за первісним позовом - ОСОБА_1 надати в судове засідання для огляду оригінали всіх документів, вказаних нею у додатках до первісної позовної заяви від 26 березня 2021 року.

Зобов`язано позивачку за первісним позовом - ОСОБА_1 надати вичерпну відповідь окремо на кожне запитання по суті, а саме:

1. Чи визнає вона, що її батько у період з 28 січня 2013 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , був паралізований, постійно прикутий до ліжка та не міг обходитися без сторонньої допомоги?

2. Скільки разів вона особисто приїздила в Україну та провідувала свого батька за останні 6-ть років його життя?

3. В якому розмірі вона надала допомогу своєму батьку на утримання за останні 6- ть років його життя?

4. В якому розмірі вона надавала допомогу своєму батьку на ліки та забезпечення його догляду і утримання «сіделками» за останні 6-ть років його життя?

5. Чи укладала вона договори з «сіделками» і оплачувала їх послуги щодо догляд за її батьком в останні 6-ть років його життя?

6. За яких обставин та на підставі яких документ, місце проживання її батька зареєстроване у її квартирі в м. Москві, у період з 04 вересня 2007 року по 03 жовтня 2020 року?

Задоволено клопотання про виклик в судове засідання під час розгляду справи по суті для допиту в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Витребувано з архіву Жовтневого районного суду міста Запоріжжя для огляду матеріали цивільних справ, а саме:

- справу №0808/7620/12, суддя Світлицька В.М., за позовом ОСОБА_4 до

ОСОБА_18 про розірвання шлюбу;

- справу №331/3500/13, суддя Скользнєва Н.Г., за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів з доньки на утримання батька;

- справу №331/9558/13-ц, провадження №2о/331/106/13, суддя Мінасов В.В., за заявою ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_4 недієздатним;

- справу №331/10207/13-ц, провадження 2-о/331/5/15, суддя Федченко І.М., при народних засідателях ОСОБА_19 , Кузнецову С.А., за заявою ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_4 недієздатним.

Підготовче провадження по справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті ( а.с.154-159,т.2).

Ухвалою суду від 9 листопада 2021 року зобов`язано ФКУ « ГБ МСЭ по г.Москве» Минтруда России Бюро № 91 филиал ФКУ « ГБ МСЭ по г. Москве» Минтруда России , ГУ-ГУ ПФР № 8 по г. Москве и МО надіслати на адресу суду відомості стосовно того, чи дійсно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває у них на обліку як інвалід 3-ї групи, коли та на який термін їй надана група інвалідності, із наданням копій всіх документів, які нею подавалися на підтвердження необхідності встановлення 3-ї групи інвалідності ( а.с.29-30,т.3).

Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року провадження у справі зупинено до вирішення питання про можливість залучення до участі в справі правонаступника відповідача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с.104-105,т.3)

Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року провадження у справі відновлено для вирішення питання про процесуальне правонаступництво згідно з вимогами статті 55 ЦПК України ( а.с.138-139,т.3).

Ухвалою суду від 12 жовтня 2023 року залучено до участі у справі в якості правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 учасника процесу ОСОБА_3 , його дружину - ОСОБА_2 ( а.с.147-148,т.3).

В суді адвокат Трачук Н.І., як представник позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 , вимоги свого довірителя підтримала з підстав, викладених у заявах по суті справи, просить позов задовольнити ; як представник відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 , проти зустрічного позову заперечує, просить у його задоволенні відмовити з підстав, викладених у заявах по суті справи.

Відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_5 у судові засідання не з`являлася, зверталася до суду із заявами про проведення судових засідань без її участі.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивачки за первісним позовом, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до такого.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом ; зміст спірних правовідносин ; оцінка Суду.

25 жовтня 2013 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений ПН ЗМНО Сенченко В.М., яким заповідав все своє майно ОСОБА_3 ( а.с.96,т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер ( а.с.6,т.1).

Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,0586 га, кадастровий номер :05:002:3214, цільове призначення : 01.05 Для індивідуального садівництва, розташовану за адресою : Запорізька область, Запорізький район, Лукашівська сільська рада ( за межами населених пунктів), ОК « Садівниче товариство « Райдуга-88», № 27.

Ця обставина сторонами не оспорюється.

ІНФОРМАЦІЯ_6 брат померлого ОСОБА_4 ОСОБА_3 подав заяву про прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом після смерті батька, яку зареєстровано ПН ЗМНО Сенченко К.В. в реєстрі № 32. ( а.с.50,т.1).

01 червня 2020 року ПН ЗМНО Сенченко К. В. заведено спадкову справу № 8/2020 до майна померлого ОСОБА_4 .

Дочка померлого ОСОБА_4 ОСОБА_1 ,1976 року народження, яка на момент його смерті була повнолітньою непрацездатною дочкою також подала заяву про прийняття спадщини, після смерті батька на обов`язкову частку в спадщині в порядку статті 1241 ЦК України, яка була зареєстрована ПН ЗМНО Сенченко К.В. 11 вересня 2020 року, реєстровий номер 65 ( а.с.70,зв.).

Згідно довідки № 0097729, серія МСЗ-2017 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності ; інвалідність повторно була встановлена 19.04.2019, строком до 01.05.2020 року ( а.с.12,т.1).

Із змісту довідки № 1142221/20 від 10.06.2020 року вбачається, що інвалідність їй встановлено з 30.05.2017 року ( а.с.13,т.1).

Повідомленням № 159/01-16 від 15.09.2020 року ПН ЗМНО Сенченко К.В. було запропоновано ОСОБА_1 в термін до 26 жовтня 2020 року надати нотаріусу документи, які підтверджують непрацездатність або інвалідність ( а.с.71,т.1).

Вказане повідомлення повернулося до ПН ЗМНО Сенченко К.В. з поштовою відміткою « за невостребованием» ( а.с.72,т.1), що свідчить про те, що ОСОБА_1 вимога нотаріуса не була отримана, у зв`язку з чим вона не мала можливості виконати вимогу нотаріуса, яка містилася у повідомленні № 159/01-16 від 15.09.2020 року

02 листопада 2020 року ОСОБА_5 , діючи від імені ОСОБА_3 , звернулася до ПН ЗМНО Сенченко К.В. із заявою для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири , яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 , що належала померлому ( а.с.82,т.1).

02 листопада 2020 року ПН ЗМНО Сенченко К.В. видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку квартири , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за № 663 ( а.с.110,т.1).

19 січня 2021 року ОСОБА_5 , діючи від імені ОСОБА_3 , звернулася до ПН ЗМНО Сенченко К.В. із заявою для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0586 га, кадастровий номер :05:002:3214, цільове призначення : 01.05 Для індивідуального садівництва, розташовану за адресою : Запорізька область, Запорізький район, Лукашівська сільська рада ( за межами населених пунктів), ОК « Садівниче товариство « Райдуга-88», № 27, що належала померлому ( а.с.120, т.1).

19 січня 2021 року ПН ЗМНО Сенченко К.В. видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0586 га, кадастровий номер :05:002:3214, цільове призначення : 01.05 Для індивідуального садівництва, розташовану за адресою : Запорізька область, Запорізький район, Лукашівська сільська рада ( за межами населених пунктів), ОК « Садівниче товариство « Райдуга-88», № 27, що належала померлому ( а.с.143, т.1).

Постановою від 25 березня 2021 року ПН ЗМНО Сенченко К.В. відмовлено ОСОБА_20 , яка діяла від імені ОСОБА_21 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Підставою відмови слугувало те, що ОСОБА_1 не були надані нотаріусу документи, які підтверджують непрацездатність або інвалідність спадкоємця, і на момент звернення представника ОСОБА_21 ОСОБА_20 до нотаріуса, ПН ЗМНО Сенченко К.В. було виявлено, що земельна ділянка та частка квартири, які вказані як спадкове майно, були оформлені іншим належним спадкоємцем, який вчасно прийняв спадщину та висловив бажання отримати документи, що посвідчують право власності на своє ім`я ( а.с.15-16,т.1).

Отримавши вказану постанову нотаріуса, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав, як спадкоємиця, яка має право на отримання обов`язкової частки у спадщині.

За правилами ЦК України (спадкове право) право на обов`язкову частку у спадщині є обмеженням свободи заповіту в інтересах певного кола спадкоємців першої черги.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від п прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Коло спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначається на день відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Правило про обов`язкову частину у спадщині є встановленою законом поправкою до заповідального розпорядження. Утім, застосування цього правила не означає, що буде заснований порядок спадкування за законом. Залишається чинним заповіт у тій частині, в якій він не потребує поправок, передбачених правилами про обов`язкову частку.

Право на обов`язкову частку у спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців, волі спадкодавця та не пов`язане зі спільним проживанням спадкодавця й осіб, які мають право на обов`язкову частку.

Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. У частині позбавлення права на спадкування обов`язкового спадкоємця заповідальне розпорядження є недійсним, що в свою чергу не тягне недійсність інших частин заповіту.

Таким чином, свобода спадкового розпорядження обмежується правом осіб, які закликаються до спадкування незалежно від волі спадкодавця в силу прямої вказівки закону.

Частиною першою статті 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

Відповідно до положень частини першої статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова ( вдівець) та непрацездатні батьки спадкують , незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала б кожному з них у разі спадкування за законом ( обов`язкова частка).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11 лютого 2014 року в справі № 1-1/2014 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 1241 ЦК України ( справа про право на обов`язкову частку у спадщині повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця), розкриваючи зміст поняття « повнолітні непрацездатні діти», що використовується в абзаці першому частини першої статті 1241 ЦК України) ґрунтується на положеннях частини третьої статті 75 СК України, який відносить до категорії « непрацездатні» осіб з інвалідністю І,ІІ та ІІІ групи, а також пенсійного законодавства та законів України, які визначають поняття « непрацездатний».

При визначенні розміру обов`язкової частки нотаріусу слід враховувати, що частиною першою статті 1241 ЦК України встановлено, що обов`язкова частка у спадщини визначається незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом.

Визначивши розмір обов`язкової частки , нотаріус видає спадкоємцю, який має право на обов`язкову частку у спадщині, свідоцтво про право на спадщину за законом, а спадкоємцеві за заповітом свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Під час розгляду справи було встановлено, що на день відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочці спадкодавця ОСОБА_4 ОСОБА_1 виповнилось 43 роки, вона мала інвалідність третьої групи.

Непрацездатними вважаються жінки, які досягли 55 років та чоловіки 60 років; інваліди І, ІІ, ІІІ груп, незалежно від того, чи призначена їм пенсія.

Отже, на день відкриття спадщини ОСОБА_1 була повнолітньою, непрацездатною, а отже мала, передбачене частиною першою статті 1241 ЦК України, право на обов`язкову частку у спадщині.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом, в якому просив усунути ОСОБА_1 від права на спадкування, оскільки протягом останніх 6-ти років життя ОСОБА_4 , його донька ОСОБА_1 жодного разу його не відвідувала, не цікавилася станом його здоров`я, не надавала матеріальної допомоги, не займалася утриманням, доглядом, піклуванням та лікуванням свого батька.

Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме особи.

Положення частини п 'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

З 1994 року ОСОБА_4 знаходився на пенсійному забезпеченні. З 28 січня 2013 року був інвалідом першої групи за загальним захворюванням. 23 березня 2012 року у нього стався інсульт і була паралізована права сторона, виявлено цукровий діабет. У зв`язку з перенесеним інсультом та тяжким станом здоров`я, ОСОБА_4 постійно потребував сторонньої допомоги, посиленому прийманню їжі, в тому числі, яка складається з діабетичних продуктів, медикаментозному лікуванні. Встановлені обставини вказують на те, що ОСОБА_4 був непрацездатною особою, яка потребувала матеріальної допомоги та стороннього догляду.

Ці обставини сторонами не оспорювалися та підтверджуються встановленими у рішенні апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2014 року ( справа № 22-ц/778/937/14) обставинами.

Отже, в суді встановлена обставина, яка має значення у розумінні частини п 'ятої статті 1224 ЦК України, а саме , що ОСОБА_4 перебував у безпорадному стані.

Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. За таких обставин, ухилення характеризується умисною формою вини. (постанови Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі Ш337/6000Д5 (провадження N0 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі Ш404/2163/16 (провадження N0 61-15926св18, від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц (провадження N0 61-14655св18),в ід 19 листопада 2020 року у справі 357/6927/16 (провадження №№61-341св19), від 02 березня 2020 року у справі N0 133/1625/18 (провадження N0 61-1419св20).

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин :

-ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання;

-перебування спадкодавця в безпорадному стані;

-потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Отже, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті ставши, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які ть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, активному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України обов`язок доведення тих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог або перечень, крім випадків, встановлених цим ЦПК України, покладається на кожну із сторін.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_5 в період часу знаходження справи в провадженні суду з листопада 2023 року і по день винесення рішення в судові засідання не з`являлася ; зверталася до суду із заявами про проведення судових засідань без її участі, при цьому наполягала на витребуванні доказів з РФ, виклику свідків, які були заявлені представником позивача ОСОБА_22 адвокатом Сердюком Р.В.

Стосовно виконання ухвал суду щодо витребування інформації та документів з РФ, слід зазначити таке.

З 25 лютого 2022 року Укрпоштою була припинена співпраця з поштами Росії та Білорусії, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості засобами поштового зв`язку надіслати ухвалу суду до виконання зазначеним в ній адресатам, розташованим у РФ.

01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі - Закон).

22 грудня 2022 року Закон опубліковано у газеті «Голос України» та 23 грудня 2022 року Закон набрав чинності.

Закон передбачає:

зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР, у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь (стаття 1 );

вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР (далі - Мінська конвенція), та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року №140/98-ВР (стаття 2).

Наведене свідчить про те, що з країною агресором РФ Україна припинила будь-які зв`язки, а тому клопотання позивачки ОСОБА_5 щодо витребування інформації та документів з РФ, виконанню не підлягає.

Стосовно виклику свідків слід зазначити таке.

Представником позивача за зустрічним позовом адвокатом Сердюком Р.В. було заявлено клопотання про виклик свідків, яке ухвалою суду було задоволено.

Ухвалою суду від 9 січня 2024 року розгляд справи відкладено на 6 лютого 2024 року для допиту свідків , заявлених стороною позивача за зустрічним позовом.

На адресу позивачки ОСОБА_6 судом направлений лист, в якому її було повідомлено про : дату, час та місце розгляду справи ; допит свідків ; визнання її явки до суду обов`язковою та роз`яснені положення частини сьомої статті 230 ЦПК України ( а.с.197,т.3).

В судове засідання, призначене на 6 лютого 2024 року, позивачка ОСОБА_5 , не з`явилася. Свідки, викликані судом, згідно списку, наданому стороною позивача за зустрічним позовом, також в судове засідання не з`явилися ; судові повістки, адресовані свідкам, кожному в окремості, повернулися до суду з поштовою відміткою про те, що адресати за вказаними в повістках адресами не проживають ( а.с. 175-196, т.3).

Відповідно до пунктів 2,3 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані : сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи ; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Отже, судом здійснювалися заходи для виклику свідків сторони позивача за зустрічним позовом. При цьому слід зазначити, що позивачка ОСОБА_5 самоусунулася від участі у змагальному процесі; будь-яких дій щодо забезпечення явок заявлених її ж стороною свідків не здійснювала та не сприяла суду в цьому питанні.

Надалі, в суді встановлено, що відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 є громадянкою РФ, яка зареєстрована та постійно проживає за адресою : АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно рішення апеляційного суду Запорізької області від 19 березня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягувалися аліменти в розмірі 1/12 частини від усіх видів заробітку щомісячно.

У відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 вказувала на те, що її дядько брат батька ОСОБА_3 перешкоджав їй у побаченнях та спілкуванні з батьком. Стороння жінка, яка доглядала за хворим батьком отримала від ОСОБА_3 вказівки нікому не відчиняти двері квартири, де проживав її батько, не надавати можливість спілкування з батьком навіть засобом телефонного зв`язку.

З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 14 листопада 2012 року вбачається, що 6.11.2012 р. ОСОБА_1 приїхала відвідати свого батька, який проживав за адресою : АДРЕСА_1 . Відімкнути двері своїм ключем не змогла, оскільки замки були змінені. Вона звернулася до брата батька ОСОБА_3 з питанням заміни замка, проте він відмовився з нею розмовляти. З постанови вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово наймала жінок, які б доглядали її батька, залишала їм грошові кошти на потреби батька. Також їй стало відомо про те, що на той час відбувався судовий процес про розірвання шлюбу між її батьком та матір`ю, про що матері не було відомо ( а.с.140,т.2) .

З матеріалів справи № 2/331/1828/13 вбачається, що у жовтні 2012 року ОСОБА_5 дружина ОСОБА_3 , від імені ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_18 про розірвання шлюбу. Довіреність від 08.08.2012 року від імені ОСОБА_4 була підписана ОСОБА_3 .

З матеріалів справи № 2/331/1164/13 вбачається, що у квітні 2013 року ОСОБА_5 дружина ОСОБА_3 , від імені ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батька. Довіреність від 08.08.2012 року від імені ОСОБА_4 була підписана ОСОБА_3 .

Наявність судових справ між ОСОБА_4 , в інтересах якого діяла дружина ОСОБА_3 ОСОБА_5 , з одного боку, та ОСОБА_1 , її матері ОСОБА_18 , з другого боку ; зміст заяв по суті справи, які містяться у справі, які є предметом цього судового розгляду свідчать про те, що між сторонами, орієнтовно з 2012 року, існували неприязні стосунки, які безумовно вплинули на вільне спілкування ОСОБА_1 з батьком, як шляхом його безпосереднього відвідування , так і шляхом засобів будь-якого зв`язку.

В суді також встановлено, що ОСОБА_1 має трьох дітей : ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

На той час коли її батько захворів, вона мала двох малолітніх дітей віком ( три та один рік), але продовжувала намагання утримувати батька. У 2013 році вона була вагітна третьою дитиною, і в цей самий період почалися судові процеси ; стосунки між сторонами по справі суттєво погіршилися, і такими залишалися на протязі багатьох років.

У зв`язку з хворобою ОСОБА_1 з 2017 року має третю групу інвалідності, протягом 2016 -2021 років неодноразово проходила лікування в медичних закладах. 18 листопада 2020 року вона перенесла оперативне втручання ( а.с.130,т.2).

Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я сторін ; їх негативне відношення один до одного, яке відобразилося у багаторічних судових процесах і наявність фактів перешкоджання з боку ОСОБА_3 у побаченнях, тощо, ОСОБА_4 та його дочки ОСОБА_1 ; недоведеність з боку позивачки за зустрічним позовом ухилення ОСОБА_1 від надання допомоги спадкодавцю ; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи , при наявності заповіту , із змісту якого вбачається, що ОСОБА_4 за час свого життя 25.10.2013 року все належне йому майно заповів брату ОСОБА_3 ; наявність судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів , яке нею виконувалося, не зважаючи на наявність трьох неповнолітніх дітей ( а.с.127-129,т.2), суд приходить до висновку, що позивачкою за зустрічним позовом не доведена наявність тієї сукупності обставин , які відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України, можуть бути підставою для усунення відповідачки від спадкування.

На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову.

Судові витрати по справі суд розподіляє між сторонами у відповідності до вимог частини першої статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( адреса реєстрації : АДРЕСА_4 ; паспорт НОМЕР_1 , виданий відділом внутрішніх справ « Нагатино Садовники» м. Москви 14.11.2001 року, код підрозділу 772-038) задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02 листопада 2020 року, реєстровий номер 663, спадкова справа № 8/2020, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Катериною Валеріївною, на нерухоме майно частку квартири, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 ( сто дев`ять).

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19 січня 2021 року, реєстровий номер 27, спадкова справа № 8/2020, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко Катериною Валеріївною, на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,0586 га, кадастровий номер :05:002:3214, цільове призначення : 01.05 Для індивідуального садівництва, розташовану за адресою : Запорізька область, Запорізький район, Лукашівська сільська рада ( за межами населених пунктів), ОК « Садівниче товариство « Райдуга-88», № 27 ( двадцять сім).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ( адреса реєстрації : АДРЕСА_4 ; паспорт НОМЕР_1 , виданий відділом внутрішніх справ « Нагатино Садовники» м. Москви 14.11.2001 року, код підрозділу 772-038), право власності на ( одну четверту) частину квартири, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 , та на ( одну другу) частину земельної ділянки площею 0,0586 га, кадастровий номер :05:002:3214, цільове призначення : 01.05 Для індивідуального садівництва, розташованої за адресою : Запорізька область, Запорізький район, Лукашівська сільська рада ( за межами населених пунктів), ОК « Садівниче товариство « Райдуга-88», № 27 ( двадцять сім).

Стягнути з ОСОБА_5 ( адреса реєстрації : м. Запоріжжя, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( адреса реєстрації : АДРЕСА_4 ; паспорт НОМЕР_1 , виданий відділом внутрішніх справ « Нагатино Садовники» м. Москви 14.11.2001 року, код підрозділу 772-038) судовий збір у розмірі 3 926 ( три тисячі дев`ятсот двадцять шість) гривень 53 копійки.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 ( адреса реєстрації : м. Запоріжжя, РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( адреса реєстрації : АДРЕСА_4 ; паспорт НОМЕР_1 , виданий відділом внутрішніх справ « Нагатино Садовники» м. Москви 14.11.2001 року, код підрозділу 772-038) про усунення від права на спадкування за законом, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 лютого 2024 року.

Суддя: Н.Г.Скользнєва