ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1452/24 Справа № 214/7141/22 Суддя у 1-й інстанції - Сіденко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді Тимченко О.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 214/7141/22 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, постачання теплової енергії

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 ,

на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2023 року (суддя Сіденко С.І.), ухваленого в приміщенні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 23 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В грудні 2022 року АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулося до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послалось на те, що на виконання своєї статутної мети АТ «Криворізька теплоцентраль» здійснює постачання теплової енергії відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки даний будинок є багатоповерховим, опалення до зазначеної квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку. Відповідачі не здійснювали в повному обсязі оплату за надані послуги, внаслідок чого за період з 01 травня 2014 року по 31 жовтня 2022 року утворилась заборгованість в розмірі 38 625,52 грн на яку позивачем нараховано збитки в порядку ст.625 ЦК України, а саме інфляційні втрати 8 914 грн 85 коп, 3% річних 3 126 грн 19 коп. Також у відповідачів наявна заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 90 грн 16 коп.

Просило суд стягнути солідарно з відповідачів на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надання послуги з централізованого опалення за період з 01 травня 2014 року по 31 жовтня 2022 року в розмірі основного боргу 38 625,52 грн, інфляційні втрати 8 914 грн 85 коп, 3% річних 3 126 грн 19 коп, заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 90 грн 16 коп та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2 270 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2023 року позов задоволено: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за надані послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії за період з 01 травня 2014 року по 31 жовтня 2022 року у сумі 38 625 грн 52 коп, плату за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2021 року по 31 жовтня 2022 року у сумі 90 грн 16 коп, за період з 01 червня 2014 року по 01 лютого 2022 року інфляційні втрати у сумі 8 914 грн 85 коп, 3% річних від простроченої суми у сумі 3 126 грн 19 коп. Стягнуто у рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору суму 2 481 грн, тобто по 413,50 грн з кожного.

Судове рішення мотивоване тим, що позивачем були надані послуги з постачання централізованого опалення та постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2 , власниками якої є відповідачі по справі, однак останні не виконували належним чином своїх зобов`язань по оплаті за отримані послуги за період з 01 травня 2014 року по 31 жовтня 2022 року, у зв`язку з чим, у них перед АТ «Криворізька теплоцентраль» утворилась заборгованість за вказаний період.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 заборгованості посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 не має обов`язку сплачувати заборгованість за надані позивачем послуги, оскільки особистий рахунок по оплаті комунальних послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії за вищевказаною адресою відкрито на ім`я ОСОБА_5 . Наданими позивачем послугами він не користується, так як з 2015 року не проживає за вказаною адресою, а мешкає в м. Одеса, де 25 лютого 2021 року зареєстровано його місце проживання. Вказує на те, що він не є житлово-комунальними послугами. Також заявляє про застосування строку позовної давності, оскільки загальний строк позовної давності складає три роки то до стягнення підлягає заборгованість за період з 26 грудня 2019 року по 26 грудня 2022 року. При цьому у вказаний період ОСОБА_4 мешкав в м. Одеса, тому вимоги до нього пред`явлені безпідставно.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

АТ «Криворізька теплоцентраль» здійснює постачання теплової енергії до багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де опалення квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку та є невід`ємною частиною системи опалення цього будинку загалом.

ОСОБА_1 (до 22 жовтня 2020 року), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (до 25 січня 2021 року), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , станом на дату подання позовної заяви до суду, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з опалювальною площею 47,2 кв.м., та є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії, які надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» за вказаною адресою.

Крім того, відповідно до довідки наданої КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР» № 1069 від 19 вересня 2023 право власності на квартири АДРЕСА_2 зареєстроване на ім`я: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на підставі договору обміну, посвідченого 27 серпня 1995 року Рогожиною А.В., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2688.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_4 непідлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що позивачем були надані послуги з постачання централізованого опалення та постачання теплової енергії до квартири АДРЕСА_2 , власниками якої є відповідачі по справі, однак останні не виконували належним чином своїх зобов`язань по оплаті за отримані послуги за період з 01 травня 2014 року по 31 жовтня 2022 року, у зв`язку з чим, у них перед АТ «Криворізька теплоцентраль» утворилась заборгованість за вказаний період.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними та такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Згідно статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до статті 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1875-IV від 24.06.2004 року, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року, споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

Згідно частини 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року, проживаючі та/або зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання.

01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який разом з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 регулюють основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIIIдо житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії.

Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником(співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII).

Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом,оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Судом встановлено, що між сторонами договір на надання житлово-комунальних послуг не укладався, однак відсутність такого договору не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.

Статтею 9 Закону Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9листопада 2017 року №2189-VIII передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (до 22 жовтня 2020 року), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (до 25 січня 2021 року), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , станом на дату подання позовної заяви до суду, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з опалювальною площею 47,2 кв.м., та є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії, які надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» за вказаною адресою.

Відповідно до довідки КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР» № 1069 від 19 вересня 2023 право власності на квартири АДРЕСА_2 зареєстроване на ім`я: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на підставі договору обміну, посвідченого 27 серпня 1995 року Рогожиною А.В., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2688.

За період з 01 травня 2014 року по 31 жовтня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 утворилась заборгованість по оплаті за постачання централізованого опалення та теплової енергіїв розмірі 38 625,52 грн на яку позивачем нараховано збитки в порядку ст. 625 ЦК України, а саме інфляційні втрати 8 914 грн 85 коп, 3% річних 3 126 грн 19 коп. Також у відповідачів наявна заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 90 грн 16 коп.

Суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши наявність порушеного права АТ «Криворізька теплоцентраль», дійшов правильного висновку про те, що у відповідачів наявна заборгованість зі сплати за послуги з постачання теплової енергії саме за період з 01 травня 2014 року по 31 жовтня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_5 наданими позивачем послугами він не користується, так як з 2015 року не проживає за вказаною адресою, а мешкає в м. Одеса, де 25 лютого 2021 року зареєстровано його місце проживання колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки відповідач ОСОБА_5 , який знятий з реєстрації 25 січня 2021 року, хоч і не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 весь період часу, за який заявлено вимогу про стягнення заборгованості, однак зобов`язаний сплачувати нараховані платежі за послуги з надання опалення, як співвласники вище вказаного майна.

Обов`язок власників утримувати своє майно закріплений в статті 322 ЦК України, яка визначає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування в даному випадку наслідків спливу строків позовної давності колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до статті 256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК).

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

Частинами другою, третьою статті 264 ЦК визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

З наданого суду першої інстанції розрахунку заборгованості за постання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що відповідачі періодично вносили платежі на погашення загальної заборгованості за опалення, про що вказує оплата здійсненна в грудні 2016 року в розмірі 50 грн, в лютому 2017року в розмірі 200 грн. та в березні 2017 року в розмірі 700 грн., що свідчить про визнання відповідачами свого обов`язку щодо сплати наданих послуг.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothersv. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorouv. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді Я.М.Бондар

В.П.Зубакова