Справа № 177/2624/23
Провадження № 2/177/207/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 лютого 2024 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Галач Т.А., звернулася до суду 21.12.2023 з указаним позовом та просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю в період з 1974 року та на час відкриття спадщини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову представник вказує, що батьки позивача 21.04.1975 розірвали шлюб, після чого її мати ОСОБА_4 відновила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ». Після укладення шлюбу з ОСОБА_3 10.08.1976, ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_7 . У даному шлюбі народилася донька ОСОБА_8 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 ». Позивач з малолітнього віку проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з вітчимом, матір`ю та сестрою. Вітчим ОСОБА_3 замінив ОСОБА_1 батька, виховував та утримував її як рідну доньку. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 08.09.2013 розірвано. Позивач залишилася проживати разом із вітчимом, здійснювала за ним догляд, допомагала йому та підтримувала матеріально, брала участь у його похованні, проживала з ним однією сім`єю до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Звернувшись до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини на належну за життя ОСОБА_3 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 , позивач отримала відмову, оскільки не надала нотаріусу доказів проживання її, як спадкоємиці, зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Оскільки від спадщини позивач не відмовляється, бажає її прийняти та оформити належним чином, змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 22.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Від Шостої криворізької державної нотаріальної контори, на виконання ухвали суду в частині витребування доказів, 12.01.2024 надійшла спадкова справа № 17/2022, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.36-44).

Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористалися, подавши через канцелярію суду заяви, кожен окремо, про розгляд справи без їх участі. Представник позивача ОСОБА_10 пред`явлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, встановивши правовідносини, що виникли між сторонами та норми закону, які підлягають застосуванню, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_11 та ОСОБА_4 (а.с.5, 39).

Шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 розірвано 21.04.1975, після чого ОСОБА_4 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.6, 39 зворот).

Після укладення шлюбу 10.08.1976 із ОСОБА_3 , ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.7, 40-41).

У даному шлюбі у ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_8 , яка при укладення шлюбу 13.05.2000 з ОСОБА_12 , змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с.8,10).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.06.1997, виданого Криворізьким РВК «Агропромтехніка», згідно з розпорядженням (наказом) органу приватизації від 13.08.1996 №29, на праві приватної спільної часткової власності 3-кімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 08.09.2003 розірвано (а.с.8).

На підставі договору дарування від 03.11.2004, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Тищенком О.І., ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_1 належну їй 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 , який зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ» 25.11.2004 за номером у реєстрі 9234 (витяг №5586392) (а.с.12, 13).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4, 42).

Відповідно до 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1216, 1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідні висновки сформовано у постанові ВС від 12.08.2019 у справі № 521/16365/15.

Позивач 18.01.2022 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та на підставі її заяви Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 17/2022, номер у Спадковому реєстрі 68995609 (а.с.37, 44).

Як слідує з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, за життя ОСОБА_3 заповітів не склав, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, інші особи, окрім ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , не зверталися (а.с.43).

Державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. 18.01.2022 видано позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нею не надано доказів проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та рекомендовано звернутися до суду (а.с.14, 44 зворот).

Таким чином, встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем необхідно для реалізації права на оформлення спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 визначено, щоу разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору.

На підтвердження викладених у позовній заяві обставин, позивачем суду надано довідку № 2699, видану виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 16.12.2021 про те, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ним за вказаною адресою проживала та була зареєстрована ОСОБА_1 (а.с.42 зворот).

Як слідує із господарської книги Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, за адресою АДРЕСА_1 з 01.01.1996 по 01.01.2000 проживали ОСОБА_3 чоловік, ОСОБА_8 дружина, ОСОБА_13 донька, ОСОБА_1 донька, ОСОБА_14 онук (а.с.15).

За відомостями виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 з 05.03.2001 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

Депутатом Лозуватської сільської ради складено акт, що ОСОБА_1 з малолітнього віку (1 року 4 місяці) проживала за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю з ОСОБА_3 та своєю мамою ОСОБА_8 на той час, як вони перебували у шлюбі. Надалі ОСОБА_1 приймала участь у приватизації вищевказаної квартири. Після розлучення матері з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за вказаною адресою проживала з ОСОБА_3 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , піклувалася про нього, лікувала, підтримувала, приймала участь у його похованні (а.с.16).

Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне ОСОБА_1 для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та, з урахуванням вимог ст. 1264 ЦК України, встановити факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: