ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 569/15539/22

провадження № 61-17888св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Лідовця Р. А., Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - комунальне підприємство «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Нікольченко Борис Борисович, на постанову Рівненського апеляційного суду у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Гордійчук С. О., Боймиструка С. В., від 16 листопада 2023 року.

Зміст позовної заяви та її обґрунтування

1. У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради про скасування наказів та поновлення на роботі.

2. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що з 2011 року працювала на посаді завідувачем відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка дружня до молоді», лікарем-методистом. Відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді» створена за підтримки Дитячого фонду ООН (ЮНІСЕФ) на базі Рівненської обласної дитячої лікарні, окремим структурним підрозділом, зі штатною чисельністю 1,25 штатних одиниць, 1,0 посади займала вона та була єдиним працівником відділення.

3. 08 січня 2021 року листом «Про заплановане вивільнення» її, як завідувача відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді», було повідомлено про наступне звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, заплановане на 09 березня

2021 року. Запропоновано переведення на 0,25 посади лікаря акушера-гінеколога консультативної поліклініки та 0,75 посади лікаря-методиста відділу медичної статистики та контролю якості медичної допомоги КП «Рівненська обласна дитяча лікарня».

4. Наказом № 44-К від 09 березня 2021 року із змінами згідно з наказом № 45-К від 10 березня 2021 року її було звільнено з роботи за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України за скороченням штату на підставі наказу № 01-з

від 04 січня 2021 року «Про внесення змін в структуру підприємства». Датою звільнення є 10 березня 2021 року.

5. Посилалася на те, що з наказами № 44-К від 09 березня 2021 року та

№ 45-К від 10 березня 2021 року вона ознайомилася лише 11 березня 2021 року.

6. Вважала її звільнення з роботи незаконним, оскільки на момент попередження про майбутнє звільнення у відповідача не відбувалися зміни в організації виробництва і праці. З відповідним поданням про внесення змін до структури та штатного розпису головний лікар КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» звернувся до Рівненської обласної ради лише 24 лютого 2021 року. Рішення щодо погодження внесення змін до структури та штатного розпису в межах штатної чисельності та фонду оплати праці КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» постійною комісією з питань охорони здоров`я, материнства та дитинства було прийнято лише 03 березня 2021 року.

7. З огляду на наведене, наказ № 01-з від 04 січня 2021 року про внесення змін в структуру підприємства, яким виведено із структури КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка дружня до молоді» вважала незаконним.

8. Посилалася на те, що її звільнення було проведено з порушенням статей 40, 42, 43, 49-2 КЗпП України, оскільки на момент звільнення була відсутня згода уповноваженого власником органу про погодження ліквідації відділення, не було запропоновано іншу рівноцінну роботу в закладі, а також не враховано переважне право працівників на залишення на роботі.

9. Зауважувала, що на підприємстві була вакантна посада заступника директора КП «Рівненська обласна дитяча лікарня». 10 березня 2021 року, до її звільнення, вона на ім`я головного лікаря КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» подала відповідну заяву про переведення на посаду заступника директора. Натомість, цю посаду відповідач запропонував іншій особі. Подана нею заява про переведення від 10 березня 2021 року залишилася без відповіді.

10. З огляду на наведене, ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд: скасувати наказ № 01-з від 04 січня 2021 року

КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» про внесення змін до структури підприємства; скасувати наказ № 44-К від 09 березня 2021 року із змінами згідно з наказом № 45-К від 10 березня 2021 року КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача структурного підрозділу, лікаря-методиста «Клініка, дружня до молоді» з 10 березня 2021 року; поновити її на роботі в КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» на посаді завідувача структурного підрозділу, лікаря-методиста «Клініка, дружня до молоді» з 10 березня 2021 року.

Стислий виклад позиції відповідача

11. Відповідач КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» заперечувало проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначав, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» на посаді завідувача структурного підрозділу, лікаря-методиста відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді». Відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді» було створене за підтримки Дитячого фонду ООН (ЮНІСЕФ) на базі Рівненської обласної дитячої лікарні у 2011 році з метою збереження фізіологічного та психологічного здоров`я підлітків та молоді віком від 10 до 35 років та до

01 квітня 2020 року утримувалася за рахунок коштів обласного бюджету. У зв`язку з набранням чинності Законом України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» та зміною системи фінансування закладів охорони здоров`я з 01 квітня 2020 року джерелом фінансування закладу охорони здоров`я є кошти Національної служби здоров`я України (державний бюджет), обсяг яких безпосередньо залежить від наданих послуг, та кошти обласного бюджету в частині покриття витрат на комунальні послуги. В нових умовах господарювання консультативна допомога, яка надавалася у відділенні медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді», залишилася поза програмою медичних гарантій, без фінансування та не увійшла до жодного з пакетів медичних послуг Національної служби здоров`я України. Тому після проведення економічного аналізу та аналізу роботи такої клініки, з метою забезпечення ефективного управлінського процесу, раціонального та ефективного використання кадрових ресурсів, наявних можливостей та засобів лікарні прийнято рішення щодо змін до штатного розпису підприємства та виведення із структури лікарні відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка, дружня до молоді» з 10 березня 2021 року, згідно з наказом головного лікарня від 04 січня 2021 року № 01-з «Про внесення змін в структуру підприємства».

12. Листом від 08 січня 2021 року ОСОБА_1 було повідомлено про наступне звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, заплановане на 09 березня 2021 року, та запропоновано переведення на

0,25 посади лікаря акушера-гінеколога консультативної поліклініки та 0,75 посади лікаря-методиста відділу медичної статистики та контролю якості медичної допомоги КП «Рівненська обласна дитяча лікарня».

13. Гарантії, передбачені статтею 42 КЗпП України, не поширювалися на спірні правовідносини, оскільки скорочення проводилося шляхом виведення відділення «Клініка дружня до молоді» із структури підприємства в повному обсязі (1,25 посади), а її завідувач ОСОБА_1 була єдиним працівник такого відділення.

14. У період з 08 січня 2021 року до 08 березня 2021 року відділом роботи з персоналом усно пропонувалися позивачці вакантні посади, також листом від 09 березня 2021 року запропоновано вакантні посади станом на 09 березня 2021 року.

15. 10 березня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву щодо переведення на посаду заступника директора, однак станом на 10 березня 2021 року на розгляді в головного лікаря перебували заяви від трьох осіб щодо призначення на вказану посаду, при розгляді яких перевагу було надано особі з найбільшим організаційним та практичним досвідом роботи на аналогічній посаді.

16. 16 лютого 2021 року КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» скеровано лист «Про скорочення працівника» до профспілкової організації щодо погодження звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, за результатом розгляду якого отримано відповідну згоду від 09 березня 2021 року.

Основний зміст та мотиви судових рішень суду першої інстанції

17. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у складі судді Бучко Т. М. від 02 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

18. Скасовано наказ № 44-К від 09 березня 2021 року КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказ № 45-К від 10 березня 2021 року КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради «Про внесення змін до наказу КП РОДЛ від 09 березня 2021 року № 44-К «Про звільнення ОСОБА_1 ».

19. Поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача структурного підрозділу, лікаря-методиста КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради з 10 березня 2021 року.

20. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

21. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звільнення позивачки було проведено з порушенням вимог статей 40, 49-2 КЗпП України, без належного повідомлення про наступне вивільнення, без пропозиції усіх наявних вакансій, які б відповідали її освіті, кваліфікації та досвіду, за наявності згоди працівника на переведення на іншу посаду, а також без згоди профспілкового органу, членом якого вона є. Передбачений статтею 223 КЗпП України строк звернення до суду позивачкою не пропущено, з огляду на положення пункту 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України.

22. Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 серпня 2023 року рішення про поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Основний зміст та мотиви судових рішень суду апеляційної інстанції

23. Постановою Рівненського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року апеляційну скаргу КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради задоволено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 серпня 2023 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

24. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована помилковістю висновків суду першої інстанції щодо порушення відповідачем положень статей 40, 49-2 КЗпП України при звільненні ОСОБА_1 з роботи на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України. Зазначено, що відповідачем дотримано строки попередження про заплановане звільнення ОСОБА_1 , адже повідомлення працівнику надіслано після прийняття відповідного рішення (наказ від 04 січня 2021 року № 01-з), вручено особисто під підпис 08 січня 2021 року, а звільнення відбулося 11 березня 2021 року. Погодження структури та змін до штатного розпису відповідним органом, як додаткова умова, було отримано до проведення оскаржуваного звільнення. Позивачку повідомлено про наявні вакансії, а обрана нею посада заступника директора не відповідала кваліфікаційним вимогам до неї. Крім того, відповідачем отримано згоду профспілкового комітету, членом якого є позивачка, на її звільнення.

25. Постановою Рівненського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року апеляційну скаргу КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради задоволено. Додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 серпня 2023 року скасовано.

Узагальнені доводи касаційної скарги

26. 15 грудня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат

Нікольченко Б. Б., через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Рівненськогоапеляційного суду від 16 листопада 2023 року та залишити в силі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 серпня 2023 року.

27. Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявниця зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15,

від 01 липня 2015 року у справі № 6-491цс15, у постановіВерховного Суду

від 12 серпня 2020 року у справі № 704/192/18 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також зазначає, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

28. Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що судом апеляційної інстанції не було враховано, що погодження органом управління рішення керівника підприємства є завершальною стадією впровадження відповідних змін в організації виробництва і праці. Про наступне вивільнення відповідач мав право повідомити працівника лише після отримання погодження постійної комісії з питань охорони здоров`я, материнства та дитинства.

29. Заявниця зауважує, що у наказі відповідача № 01-з від 04 січня 2021 року було зазначено про необхідність попередження працівників структурних підрозділів про зміну істотних умов праці та переведення на належні посади, у зв`язку із чим вважає, що скорочення штату КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» не відбувалося.

30. Зазначає, що відповідачем не було надано належних доказів не відповідності її кваліфікаційним вимогам, які ставляться до посади заступника директора, доказів проведення порівняльного аналізу кваліфікації претендентів, а також доказів отримання згоди профспілкового органу на її звільнення.

31. Надання доказів зазначеного до суду апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, оскільки відповідач не наводив підстав неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

32. Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі № 569/15539/22, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

33. 26 січня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

34. Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2024 року справу призначено до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

35. 10 січня 2024 року КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» через засоби поштового зв`язку подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить суд відмовити у її задоволенні.

36. Відзив обґрунтований посиланням на те, що судом апеляційної інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи та застосовано норми матеріального права. Зауважує, що наказ головного лікаря № 01-з від 04 січня 2021 року «Про внесення змін в структуру підприємства» було прийнято на підставі Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», яким з 01 квітня 2020 року змінено систему фінансування закладів охорони здоров`я, а також з урахуванням повноважень керівника підприємства, встановлених у частині третій статті 64 Господарського кодексу України та Статуті КП «Рівненська обласна дитяча лікарня». Вимоги щодо погодження такого рішення Рівненською обласною радою також бути дотримані.

37. Звертає увагу на правильне встановлення судом апеляційної інстанції виконання підприємством вимог трудового законодавства щодо пропозиції усіх наявних на підприємстві вакантних посад, які відповідають кваліфікації та досвіду позивачки, а також отримання згоди профспілкової організації, членом якої вона є, на звільнення ОСОБА_1 .

38. Підстави для подання відповідних доказів до суду апеляційної інстанції були належним чином обґрунтовані.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

39. 18 квітня 2001 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду лікаря-статиста ОМВ Рівненської обласної дитячої лікарні, яке 01 січня 2019 року було реорганізовано в КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради.

40. 14 лютого 2011 року ОСОБА_1 переведена на посаду завідувачки відділенням медичної допомоги підліткам і молоді «Клініка дружня до молоді», лікарем-методистом. 01 січня 2013 року посада змінена на «завідувач структурного підрозділу, лікар-методист».

41. З метою підвищення якості надання висококваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги дитячому населенню області, забезпечення ефективного управлінського процесу, раціонального та ефективного використання кадрових та фінансових ресурсів, наявних можливостей і засобів лікарні на виконання Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» 04 січня 2021 року головний лікар КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради видав наказ № 01-з «Про внесення змін в структуру підприємства» шляхом виведення із структури підприємства відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка дружня до молоді» з 10 березня 2021 року та введення в структуру лікарняного банку крові з 11 січня 2021 року.

42. Цим же наказом надано вказівку медичному директору, заступнику головного лікаря, начальнику відділу роботи з персоналом, головному бухгалтеру вжити заходів для забезпечення попередження працівників структурних підрозділів, щодо яких вносяться зміни в структуру закладу, про зміну істотних умов праці; переведення співробітників на належні посади відповідно до змін в штатному розписі, згідно з вимогами КЗпП України; приведення у відповідність штатного розпису закладу, установчих документів структурних підрозділів підприємства, щодо яких вносяться зміни.

43. 08 січня 2021 року листом № 17/0109/21 «Про заплановане вивільнення» ОСОБА_1 попереджена про наступне звільнення з посади завідувача відділенням медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка дружня до молоді», лікаря-методиста у зв`язку з ліквідацією цього відділення, на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, яке відбудеться 09 березня 2021 року. Одночасно позивачці запропоновано переведення на 0,25 посади лікаря-акушер-гінеколога консультативної поліклініки та на 0,75 посади лікаря-методиста відділу медичної статистики та контролю якості медичної допомоги КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» з посадовим окладом згідно з штатним розписом.

44. 16 лютого 2021 року головний лікар КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» на ім`я голови профспілкового комітету КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» направив лист «Про скорочення працівника» про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 за пунктом 1 статті 40 КЗпП України з 09 березня

2021 року. В листі зазначено, що відповідно до наказу КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» № 01-з від 04 січня 2021 року скороченню підлягає посада ОСОБА_1 - завідувач структурного підрозділу, лікар-методист відділення «Клініка дружня до молоді».

45. 22 лютого 2021 року головний лікар КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» звернувся до голови Рівненської обласної ради з проханням погодити зміну до структури та штатного розпису в межах штатної чисельності та фонду оплати праці з метою підвищення якості надання висококваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги дитячому населенню області та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 120-р «Про схвалення Стратегії розвитку національної системи крові до 2022 року та затвердження плану заходів щодо її реалізації», про що свідчить лист

№ 206/0109/21 від 22 лютого 2021 року.

46. Постійна комісія з питань охорони здоров`я, материнства та дитинства Рівненської обласної ради рекомендаціями № 14 від 03 березня 2021 року погодила внесення змін до структури та штатного розпису в межах штатної чисельності та фонду оплати праці КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради.

47. Листом № 267/0109/21 від 09 березня 2021 року ОСОБА_1 повідомлена про наявність вакантних посад в КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» станом на 09 березня 2021 року згідно з додатком № 1.

48. 10 березня 2021 року позивачка на ім`я головного лікаря КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» подала заяву з проханням перевести її згідно з переліком вакантних посад в КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» станом

на 09 березня 2021 року на посаду заступника директора КП «Рівненська обласна дитяча лікарня».

49. Наказом КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради № 44-К від 09 березня 2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 , завідувача структурного підрозділу, лікаря-методиста Клініки, звільнено з роботи 09 березня 2021 року за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України за скороченням штату.

50. Підставою для винесення наказу № 44-К від 09 березня 2021 року зазначені: наказ від 04 січня 2021 року № 01-з «Про внесення змін в структуру підприємства», повідомлення про заплановане вивільнення від 08 січня

2021 року, погодження профспілкового комітету від 09 березня 2021 року.

51. Наказом КП «Рівненська обласна дитяча лікарня» № 45-К від 10 березня 2021 року внесено зміни до наказу від 09 березня 2021 року, а саме датою звільнення ОСОБА_1 , завідувача структурного підрозділу, лікаря-методиста відділення «Клініка дружня до молоді», вирішено вважати 10 березня 2021 року.

52. З наказом № 44-К від 09 березня 2021 року та наказом № 45-К

від 10 березня 2021 року ОСОБА_1 ознайомлена під підпис 11 березня

2021 року.

53. Станом на 10 березня 2021 року на розгляді у головного лікаря КП «РОДЛ» перебували три заяви про переведення на посаду заступника медичного директора, а саме: заява лікаря приймального відділення, педіатра ОСОБА_2 , заява завідувача відділом медичної статистики та контролю якості медичної допомоги ОСОБА_3 та заява завідувача відділення медичної допомоги підліткам та молоді «Клініка дружня до молоді», лікаря-методиста ОСОБА_1 . За результатами розгляду вищезазначених заяв перевагу надано ОСОБА_3 у зв`язку з найбільшим організаційним та практичним досвідом роботи на аналогічній посаді, що підтверджується записами у трудовій книжці, а також діючим сертифікатом лікаря-педіатра, та видано наказ головного лікаря КП «РОДЛ» від 10 березня 2021 року № 46-К «Щодо кадрових питань», яким останнього переведено на посаду заступника медичного директора.

Позиція Верховного Суду

54. Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

55. Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

56. Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

57. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

58. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частини перша та шоста статті 43 Конституції України).

59. Відповідно до статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

60. Пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

61. Відповідно до частини третьої статті 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

62. За загальним правилом, суд не може вдаватися до оцінки питання про доцільність скорочення штату та чисельності працівників, оскільки право визначати чисельність і штат працівників належить власнику або уповноваженому ним органу (висновки Верховного Суду у постановах

від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 297/868/18, від 28 квітня 2021 року у справі № 373/2133/17, від 27 травня 2021 року в справі

№ 201/6689/19).

63. Разом з тим, суд вирішуючи відповідні трудові спори, з дотриманням принципів диспозитивності цивільного судочинства і змагальності сторін, перевіряє наявність законних підстав для звільнення, дотримання порядку (процедури) звільнення, зокрема і відсутність дискримінації при звільненні.

64. Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці.

65. Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

66. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації (частина третя статті 49-2 КЗпП України).

67. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 зазначено, що за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП України вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15.

68. Розірвання трудового договору на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

69. Встановивши, що у відповідача відбулися зміни в структурі організації праці, відділ, у якому працювала позивачка, виведено із структури лікарні, ОСОБА_1 була попереджена за два місяці про наступне вивільнення, їй запропоновано наявні вакантні посади, які вона могла б обіймати відповідно до своєї кваліфікації, освіти та досвіду роботи, від яких вона фактично відмовилася, суд апеляційної інстанції дійшов загалом правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

70. Суд апеляційної інстанції встановив, що зміна структури та штату відповідача була зумовлена реформуванням системи охорони здоров`я в Україні на підставі Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», головний лікар КП «Рівненська обласна дитяча лікарня», з урахуванням повноважень, визначених статтею 64 ГК України та статутом, розробив та затвердив новий штатний розпис, який передбачав виведення зі структури підприємства відділення, у якому працювала позивачка. Крім того, відповідачем на виконання Положення про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Рівненської області, затвердженого рішенням обласної ради від 04 березня 2014 року

№ 1142, було отримано погодження обласної ради на внесення таких змін до структури та штатного розпису.

71. Беручи до уваги наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність у відповідача змін в організації виробництва і праці, які слугували підставою для скорочення штату працівників.

72. При перевірці дотримання відповідачем гарантій працевлаштування вивільнюваних працівників, судом апеляційної інстанції обґрунтовано констатовано належне повідомлення позивачки про наступне вивільнення, повідомлення про наявні вакансії, які б відповідали її освіті, досвіду роботи та кваліфікації, а також не повну відповідність обраної нею посади заступника директора її кваліфікації. Крім того, апеляційним судом встановлено, що роботодавцем отримано згоду профспілкового органу, членом якого є позивачка, на її звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

73. Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, зводяться значною мірою до переоцінки доказів.

74. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

75. Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, нормою права, яка підлягає застосуванню, встановив фактичні обставини справи, які необхідні для правильного вирішення спору, надав належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, та дійшов загалом правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

76. Висновки суду апеляційної інстанції, з урахуванням встановлених у цій справі обставин та наданою правовою оцінкою доказів у їх сукупності, не суперечать висновкам Верховного Суду, на які містяться посилання у касаційній скарзі.

77. Посилання касаційної скарги на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при прийнятті доказів, які не були подані відповідачем до суду першої інстанції, є необґрунтованими.

78. Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

79. Порядок прийняття та оцінки доказів в суді апеляційної інстанції урегульовано положеннями частин другої, третьої зазначеної статті ЦПК України.

80. Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

81. Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої - третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

82. Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності правових підстав для прийняття доказів, доданих відповідачем до апеляційної скарги, з огляду на покладення обов`язку з доведення обставин законності звільнення працівника на роботодавця, безпосереднього відношення таких доказів до фактів, на які відповідач посилався в апеляційній скарзі, значення таких доказів для правильного вирішення справи, а також наявності перешкод у сторони для подання таких доказів до суду першої інстанції. Відповідні висновки щодо прийняття нових доказів викладені судом апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні. У той же час, позивачка не була позбавлена можливості надати свої заперечення щодо поданих доказів, або спростувати їх іншими достовірними доказами.

83. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявниці по суті спору та їх відображення в оскарженому судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду апеляційної інстанції, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка розглядається сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду.

84. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

85. Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 402, 403, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Нікольченко Борис Борисович, залишити без задоволення.

2. ПостановуРівненського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

Р. А. Лідовець

О. М. Осіян

В. В. Шипович