Провадження № 6/357/143/24
У Х В А Л А

іменем України

19 лютого 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря Вальчук М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2024 року адвокат Ковальчук Анна Сергіївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою, заінтересована особа: ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача у виконавчому листі по справі № 357/15252/21.

В обґрунтування заяви зазначила наступне.

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області знаходиться справа № 357/15252/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

18 травня 2022 року було винесено заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, яким позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 три відсотки річних у розмірі 18 495,74 грн. та інфляційні втрати в розмірі 46 928,19 грн. за невиконання грошового зобов`язання, встановленого рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2017 року у справі № 357/10181/16-ц, за період з 25.02.2021 року по 10.12.2021 року, всього 65 387,93 грн. (шістдесят п`ять тисяч триста вісімдесят сім гривень дев`яносто три копійки).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_3 помер.

19 липня 2022 року був виданий виконавчий лист у справі № 357/15252/21. Виконавчий лист на примусове виконання не пред`являвся, оригінал знаходиться у заявника.

01 серпня 2023 року дружина позивача ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті спадкодавця - ОСОБА_3 .

Просила суд замінити сторону вибулого стягувача ОСОБА_3 у виконавчому листі в цивільній справі № 357/15252/21 на ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ), як правонаступника (а.с. 105-107).

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06 лютого 2024 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.(а.с. 113).

Частиною 1 ст. 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Ухвалою судді від 09 лютого 2024 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача у виконавчому листі та призначено судовий розгляд заяви на 19 лютого 2024 року о 16:30 год. (а.с. 116).

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Від заявника ОСОБА_1 судом за вх. № 8188 отримано заяву, в якій остання просила розглядати справу у її відсутність, заяву підтримує в повному обсязі (а.с. 118-119).

Представник заявника - адвокат Ковальчук А.С., яка діє на підставі ордеру, надала до суду заяву за вх. № 8556 в якій просила судовий розгляд провести за відсутності представника заявника, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 причини неявки в судове засідання не повідомив, заяви чи клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходили.

Згідно п. 2 ч. 2 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч. 3 ст. 211 ЦПК України).

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву про заміну сторони стягувача у виконавчому листі з додатками, матеріали цивільної справи № 357/15252/21 № провадження 2/357/400/22, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 357/15252/21 № провадження 2/357/400/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат задоволено. Ухвалено стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 три відсотки річних у розмірі 18 495,74 гривень та інфляційні втрати в розмірі 46 928,19 гривень, за невиконання грошового зобов`язання, встановленого рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2017 року у справі № 357/10181/16-ц за період з 25.02.2021 року по 10.12.2021 року, всього 65 387,93 гривень ( шістдесят п`ять тисяч триста вісімдесят сім гривень дев`яносто три копійки ) (а.с. 69-79).

Заочне рішення суду набрало законної сили 21 червня 2022 року.

19 липня 2022 року, за заявою представника позивача адвоката Ковальчук А.С., для виконання вищевказаного заочного рішення суду було видано виконавчий лист (а.с. 103).

Виконавчий лист по цивільній справі № 357/15252/21 до примусового виконання пред`явлено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки державного нотаріуса Сквирської державної нотаріальної контори Київської області Старовит-Сидорянської І.В. № 587/02-14 від 02.08.2023 року, 10 березня 2023 року було заведено спадкову справу за № 70/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на підставі заяви про прийняття спадщини його дружини ОСОБА_1 . 01 серпня 2023 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я дружини спадкодавця ОСОБА_1 (а.с 108).

Отже, заявник ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_3 .

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь- якій стадії судового процесу.

За змістом наведеної норми процесуального права процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе шляхом залучення правонаступника.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є правонаступником померлого ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник, які є фізичною чи юридичною особою і мають вчинити певні дії. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувана у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Верховний Суд у постановах від 31.08.2018 року у справі № 2а-3494/11 та від 27.08.2020 року у справі № 804/536/18 зазначив, що заміна сторони чи третьої особи у відносинах щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений (виконавчий лист) до примусового виконання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 дійшла висновку, що на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

У таких висновках необхідно керуватись принципом обов`язковості виконання судового рішення та тим, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження.

Сам факт процесуального правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи на виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З огляду на викладене, враховуючи позиції, викладені в постановах Верховного Суду, суд дійшов висновку, що заява заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача у виконавчому листі по справі № 357/6390/20 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 55, 76, 77, 81, 89, 260, 261, 263, 353,442 ЦПК України, Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, - задовольнити.

Замінити у виконавчому листі по справі № 357/15252/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат сторону стягувача з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на його правонаступника - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Ухвала може бути оскаржена учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О. І. Орєхов