Провадження № 22-ц/824/2360/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Медведчук Д.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що він є інвалідом 2 групи з опорно-рухового апарату та споживачем поштових послуг АТ «Укрпошта», відправив з поштового відділення № 03164 м. Київ, вул. Підлісна, 3, згідно накладної № 183, в межах м. Києва, до Ювелірної майстерні по вул. І. Гонти, 3а, кв. 318, поштового відділені 04112 АТ «Укрпошта» м. Київ, поштове відправлення із заявленою вартістю 1000 грн.

Після прибуття вказаного поштового відправлення до поштового відділення 04112, виявилось, що оператор поштового зв`язку поштового відділення № 03164, допустив помилку, не вказав повні реквізити для юридичних осіб - повне найменування підприємства, установи, організації, а також якщо відомо посада, ім`я та прізвище адресата, зокрема, не уточнив необхідні вище вказані дані, тим самим спричинив конфліктну ситуацію.

Для доповнення інформації по отримувача поштового відправлення, позивач направив сучасним методом комунікації, електронною поштою повідомлення - довіреність на ім`я Генерального директора Укрпошта Смілянського І.Ю., завіривши її від свого імені ЕЦП.

В свою чергу, працівники УТ «Укрпошта», отримавши на електронну пошту повідомлення - довіреність, не розпорядившись належним чином, не зважили на повну та достатню інформацію для отримання поштового відправлення та повернули відправлення до поштового відділення 03164.

На переконання позивача, вищезазначені дії відповідача суперечать статті 3 Закону України "Про поштовий зв`язок", а також завдали йому моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 5000 грн.

У зв`язку з вищевикладеним, просив суд зобов`язати АТ «Укрпошта» повернути поштове відправлення 183 на його адресу; стягнути з відповідача на його користь 5000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішення, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що судом першої інстанції не враховано, що срібний ланцюжок, що був у поштовому відправленні 183 втрачений або привласнений відповідачем, а видана йому Накладна №183 свідчить, що відправлення було прийняте поштовою службою, однак не вручене отримувачу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушень його прав та інтересів з боку АТ "Укрпошта" в частині надання послуг з поштового зв`язку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 надав суду ксерокопію накладної № 183, згідно якої він відправив з поштового відділення № 03164 до Ювелірної майстерні за адресою АДРЕСА_1 поштове відправлення із заявленою вартістю 1000 грн (а.с.4).

Для доповнення інформації про отримувача поштового відправлення, позивач направив електронною поштою повідомлення до АТ «Укрпошта» з довіреністю на отримання поштового відправлення № 183, на адресу отримувача Ювелірна майстерня за адресою вул. Парково-Сирецька, 11, 04112 (а.с.5).

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до пункту 2.1 Статуту АТ "Укрпошта" (посилання: https://www.ukrposhta.ua/doc/statutory-documents/Statut_at_ukrposhta_21082023.pdf), АТ "Укрпошта" здійснює надання послуг поштового зв`язку, зокрема універсальних послуг поштового зв`язку на всій території України, з метою повного задоволення потреб користувачів у послугах поштового зв`язку та забезпечення ефективного розвитку єдиної національної мережі поштового зв`язку України.

Закон України від 04 жовтня 2001 року № 2759-III "Про поштовий зв`язок" (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг.

У статті 13 вказаного Закону визначено, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

У пункті 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених ПКМУ від 5.03.2009 р. № 270 (далі по тексту - Правила) визначено, що поштове відправлення з оголошеною цінністю - реєстровані лист, бандероль, посилка, прямий контейнер, які приймаються для пересилання з оцінкою вартості вкладення, визначеною відправником; приймання поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає в оформленні поштового відправлення, поштового переказу, що подаються для пересилання; розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є: поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки; відбитки державного знака, нанесені маркувальними машинами; відбитки про оплату письмової кореспонденції, нанесені друкарським чи іншим способом (пункт 80 Правил).

Відповідно до пунктів 42-46 Правил на поштовому відправленні, поштовому переказі зазначається: 1) найменування адресата: для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові (у називному відмінку), для юридичних осіб - повне найменування підприємства, установи, організації, а також якщо відомо посада, ім`я та прізвище адресата. На простих та рекомендованих поштових картках, листах і бандеролях (крім тих, що адресуються до запитання) може бути зазначено лише прізвище та ініціали або ім`я та прізвище адресата. На поштових відправленнях, адресованих до населених пунктів, які не мають вулиць і нумерації будинків, прізвище, ім`я та по батькові адресата зазначаються повністю; за наявності номер мобільного телефону адресата (для реєстрованих поштових відправлень); 2) поштова адреса в такій послідовності: найменування вулиці (проспекту, бульвару, провулку), номер будинку, квартири; найменування населеного пункту, району, області; поштовий індекс; країна призначення.

Пунктом 89 Правил передбачено, що реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина, інших документів, що посвідчують особу згідно із законодавством.

Адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку. Довіреність на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом може бути посвідчена нотаріально, посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання. Після пред`явлення оригіналу довіреності її копія залишається в об`єкті поштового зв`язку (пункт 90 Правил).

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

На підставі викладеного, перевіривши наявні у матеріалах справи докази в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач не надав належних доказів на підтвердження оплати ним вартості послуг за накладною №183, та того, що поштове відправлення прийнято відповідачем до надсилання, тобто виникнення між сторонами правовідносин щодо надання послуг поштового зв`язку.

При цьому, за інформацією з офіційного сайту Укрпошта, дані про відправлення №183 відсутні, тобто не зареєстровані в системі.

Таким чином, суд першої інстанції об`єктивно оцінив обставини справи, застосував до спірних правовідносин принципи справедливості, добросовісності та розумності і обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до суперечливого тлумачення норм матеріального права та незгоди із висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не можуть бути підставою для скасування обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: