Провадження № 22-ц/4808/264/24
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Баркова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 06 листопада 2023 року під головуванням судді Польської М.В. у м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що між ним та відповідачем 29.08.2022 було укладено договір № 4ф/2022 про надання правової допомоги.

Відповідно до п.1.1 цього договору він як адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а відповідач зобов`язався оплатити послуги адвоката у порядку та у строки, обумовлені сторонами.

Згідно з п.п.4.1 договору замовник зобов`язується сплатити адвокату вартість правової допомоги (гонорар), що надається, у порядку в строки та на умовах, визначених у додаткових угодах (замовленнях) до договору, які є невід`ємною частиною договору. У додатку 1 до договору №4ф/2022 сторонами було узгоджено суму наданих послуг, яка складає 1 600 доларів США за надання правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_2 на стадії судового розгляду кримінального провадження №0000003 від 26.05.2022 та 100 доларів США за участь у кожному судовому засіданні.

Виконання ним умов договору №4ф/2022 про надання правової допомоги підтверджується, зокрема, підготовкою процесуальних документів, серед яких клопотання до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.11.2022, клопотання про призначення судово-медичної експертизи від 06.11.2022, клопотання про повернення прокурору обвинувального акта від 06.11.2022, клопотання про перенесення дати судового засідання від 11.10.2022 та інші. Участь у судових засіданнях підтверджується записом в журналі судового засідання №1022453 від 07.11.200 та №1053861 від 17.11.2022.

Загальна сума заборгованості за договором становить 1 800 доларів США. Ним 18.01.2023 було направлено вимогу ОСОБА_2 про сплату гонорару, рахунок на оплату згідно договору № 4ф/2022 від 29.08.2022, акт наданих послуг на загальну суму 1 800 доларів США. Відправлення було вручено ОСОБА_2 особисто 02.02.2023, а 08.02.2023 було повторно направлено вимогу про сплату гонорару.

Посилаючись на те, що виходячи з положень договору №4ф/2022 про надання правової допомоги від 29.08.2022, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ЦК України у відповідача виникли зобов`язання оплатити йому надані послуги за вказаним договором та кошти на виконання умов цього договору відповідачем не сплачено, просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 73080,00 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 06 листопада 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти за договором №4ф/2022 про надання правової допомоги від 29.08.2022 в розмірі 73 080 грн.

Здійснено розподіл судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Вказує, що судом першої інстанції було допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та допущено порушення норм процесуального права.

Позивачем додано до позову договір № 4ф/2022 від 29.08.2022, строк дії договору згідно п.2 договору до 29 серпня 2023 року. До закінчення цього строку позивач передчасно, безпідставно почав висувати йому вимоги та надсилати їх поштою.

Згідно самого договору не вбачається, який результат врешті решт повинен бути досягнутий за результатами правової допомоги.

Він повністю розрахувався з позивачем, сплативши йому в повному обсязі послуги за надання правової допомоги, зазначену в договорі. Це відбулося 29.09.2022, коли позивач викликав його до себе на офіс.

Позивач за своєю ініціативи припинив надання йому правової допомоги в Тисменицькому районному суді. Провівши два судових засідання в листопаді 2022 року, він припинив приходити в судові засідання.

Він неодноразово телефонував позивачу, щоб з`ясовувати чому останній не з`являється в судові засідання. Протягом місяця позивач не брав слухавку. Коли він додзвонився до позивача та почав з`ясовувати чому той порушує умови договору і не надає йому правову допомогу по справі, позивач повідомив, що в нього є важливіші справи ніж його, тому він не планує надалі з ним співпрацювати. У зв`язку з цим він попросив його повернути сплачені кошти, однак відповіді не отримав. Після чого він не мав ніякої можливості додзвонитися до позивача, бо той ігнорував його виклики.

Зазначає, що позивач за допомоги суду безпідставно бажає отримати від нього кошти.

Крім того, позивач порушив вимоги Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно яких при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Також судовий розгляд 06.11.2023 був проведений без його участі в порушенні вимог ст.223 ЦПК України. Станом на 06.11.2023 він знаходився на лікарняному і не мав можливості прибути в судове засідання. Його дружина 06.11.2023 подала в канцелярію Івано-Франківського міського суду клопотання про перенесення судового засідання.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні заборгованості за договором про надання правової допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що твердження апелянта про передчасність вимоги про сплату гонорару є необґрунтованим, оскільки у договорі про надання правової допомоги вказується, що оплата за цим договором здійснюється не пізніше 3-х робочих днів з дати підписання сторонами Акту виконаних робіт (наданих послуг). У разі не підписання та/або не направлення акту виконаних робіт замовником у 5-ти денний термін з його направлення адвокату або відмови від підписання акту з необґрунтованих підстав, роботи вважаються прийнятними в повному обсязі. В разі несплати вказаних коштів (в 3-х денний строк з дати підписання сторонами Акту виконаних робіт), адвокат має право в односторонньому порядку розірвати договір, направивши клієнту відповідний лист.

Відповідно, адвокат виконавши відповідний об`єм роботи, має право на отримання гонорару. Окрім того, ним було повністю дотримано процедуру висунення вимоги про сплату гонорару. Таким чином, у відповідності до умов договору у ОСОБА_2 був обов`язок сплатити кошти за договором, а позовні вимоги і рішення суду першої інстанції повністю обґрунтовані. У свою чергу апелянт досі не сплатив заборгованість.

Також відповідно до додатку 1 до договору №4ф/2022 сторонами було узгоджено суму наданих послуг, за надання правової допомоги. Тобто, договором було чітко обумовлено, яка саме правова допомога надається. Прописування очікуваного результату суперечило б адвокатській етиці, оскільки адвокат не може гарантувати досягнення чіткого результату, оскільки він залежить від багатьох факторів на які адвокат не має впливу. Адвокат не може гарантувати чи прописувати кінцевий результат, оскільки він йому не відомий, а може лише сумлінно виконувати свої професійні обов`язки, що і було зроблено.

Виконання ним умов договору підтверджується, зокрема, підготовкою процесуальних документів, участь у судових засіданнях підтверджується записом в журналі судового засідання. Ним було надано ОСОБА_2 правову допомогу, що включає в себе вартість вступу захисника в судовий розгляд кримінального провадження, ознайомлення з матеріалами, розробка стратегії захисту, підготовка процесуальних документів на суму 1 600 доларів США та у зв`язку з участю у двох засіданнях становить загальна сума заборгованості за договором становить 1 800 (одна тисяча вісімсот) доларів США. Рахунок було виставлено 18.01.2023 на суму 1800 доларів США, гривневий еквівалент долару США по середньому курсу продажу , який публікується на сайті minfin.com.ua, станом на 18.01.2023 становить 40,80 грн за один долар США. Гривневий еквівалент 1 800 доларів США становить 73 080 грн.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. Тобто, укладаючи договір cторони узгодили розмір гонорару. Таким чином, укладеним між ним з ОСОБА_2 договором передбачено за взаємною домовленістю сторін суму гонорару, яка підлягає сплаті та визначено строки сплати коштів, які були порушені відповідачем.

Твердження апелянта, що ним було оплачено вартість правової допомоги 29.09.2023 і він ухилявся від телефонних дзвінків з ним і причиною розірвання договору про надання правової допомоги стало важливіші справи є надуманими і не відповідають дійсності.

Також подання клопотання про перенесення дати судового засідання здійснювалося іншою особою, яка не є стороною у справі, без надання довіреності, що не відповідає вимогам законності. Окрім того, ОСОБА_2 неодноразово не з`являвся на попередні судові засідання у вказаній справі, хоча також належним чином був повідомлений про дату, час судових засідань. ОСОБА_2 скористався своїм правом подати відзив та заперечити проти позову, що дозволяє суду дослідити та оцінити його позицію. Тому розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 не завадив суду повно та всебічно оцінити обставити справи та винести обґрунтоване рішення та був спрямований на недопущення затягування строків судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Судом встановлено, що 29.08.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено письмовий договір №4ф/2022р. про надання правової допомоги (а.с.5-8).

Згідно до п. 1.1. вказаного договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник обов`язаний оплатити послуги адвоката у порядку та у строки, обумовлені сторонами.

Відповідно до п. 2.1., 2.2. договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 29.08.2023. При цьому, кожна сторона має право розірвати договір, попередивши про це іншу сторону за 20 календарних днів до дати розірвання договору.

Згідно п. 4.1. договору замовник зобов`язується сплатити адвокату вартість правової допомоги (гонорар), що надається, у порядку в строки та на умовах, визначених у додаткових угодах (замовленнях) до договору, які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.2 договору оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х робочих днів з дати підписання сторонами Акту виконаних робіт (наданих послуг). У разі не підписання та/або не направлення акту виконаних робіт замовником у 5-ти денний термін з його направлення адвокату або відмови від підписання акту з необґрунтованих підстав, роботи вважаються прийнятними в повному обсязі. В разі несплати вказаних коштів (в 3-х денний строк з дати підписання сторонами Акту виконаних робіт), адвокат має право в односторонньому порядку розірвати договір, направивши клієнту відповідний лист.

Згідно 4.3. договору при розрахунку вартості правової допомоги (гонорару), вказаної в п. 4.1. цього договору, враховується час, витрачений адвокатом.

Відповідно до п. 8.2. договору у разі дострокового розірвання цього договору сторона, з ініціативи якої договір підлягає розірванню, відшкодовує всі обґрунтовані витрати іншої сторони, з урахуванням фактичних витрат об`єднання на підготовку та виконання цього договору.

У додатку 1 до Договору №4ф/2022 сторонами 29.09.2022р. було узгоджено розмір оплати за надані послуги за надання правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_2 на стадії судового розгляду кримінального провадження №0000003 від 26.05.2022 Тисменицьким районним судом, яка складає 1 600 доларів США по курсу продажу на дату виставлення рахунку та 100 доларів США по курсу продажу на дату виставлення рахунку, оплата здійснюється невідкладно після закінчення відповідного судового засідання (а.с.9).

Адвокатом Саюком Н.В. 18 січня 2023 року було складено та підписано Акт наданих послуг на загальну суму 1 800 доларів США, яка складається з вартості вступу захисника в судовий розгляд кримінального провадження, ознайомлення з матеріалами, розробка стратегії захисту, підготовка процесуальних документів - вартість послуги становить 1 600 доларів США та участі у 2-ох судових засіданнях вартість послуги - 200 доларів США (а.с.13).

Також цього дня адвокатом виставлено рахунок на оплату по договору на загальну суму 1 800 доларів США, по середньому курсу продажу, який публікується на сайті minfm.com.ua, на дату виставлення рахунку, курс валют на 18.01.2023 становив 40.80грн. за 1 долар, а разом 73 080 грн (а.с.12).

Позивачем 18.01.2023 було направлено вимогу відповідачу ОСОБА_2 про сплату гонорару, рахунок на оплату згідно договору № 4ф/2022 від 29.08.2022, підписаний позивачем акт наданих послуг на загальну суму 1 800 доларів США (а.с.10-15).

При цьому, у вимозі позивач зазначив, що у разі несплати у триденний строк гонорару адвоката слід вважати договір про надання правової допомоги розірваним.

Документи відправлені поштовим зв`язком 18.01.2023 через AT «Укрпошта» (накладна №911). Згідно відомостей про відстеження посилок відправлення було вручено ОСОБА_2 особисто 02.02.2023 (а.с.94).

Позивачем повторно 08.02.2023, 28.02.2023 направлено цю ж вимогу, відправлення не було вручено під час доставки: інші причини (а.с.16-21, 22-27).

Позивач 16 лютого 2023 року направив лист Івано-Франківській дирекції AT «Укрпошта» щодо роз`яснення причини невручення цінного поштового відправлення № 895 за 08.02.23. Згідно відповіді AT «Укрпошта» від 23.03.2023 №1853-С-504-В повідомлено, що AT «Укрпошта» здійснила всі дії пов`язані з врученням, однак таке 23.02.23 повернуто адресату (а.с.28-30).

За змістом ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 204 ЦК України передбачено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом та суттю договірних правовідносин.

За змістом ст. 632, 903 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, оплата наданих послуг здійснюється у розмірі, строки та в порядку встановлених договором.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 27 Закону № 5076-VI до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Зміст договору про надання правничої допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Згідно ст. 29 Закону № 5076-VI дія договору про надання правничої допомоги припиняється його належним виконанням.

Договір про надання правничої допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 (провадження №12-171гс19) дійшла до наступних висновків (п. 5.35.- 5.39.).

За статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Задовольняючи в повному обсязі позов, суд першої інстанції виходив з того, що сторони 29.09.2022 обумовили за додатком №1 до договору вартість послуг по правовій допомозі, договір не містив визначеного об`єму такої допомоги, а отже замовник послуг погодився саме на таку суму та міг додатково вимагати за Актом наданих послуг від 18.01.2023 від адвоката (позивача) чіткий перелік та вид наданих адвокатом послуг. Станом на 15 червня 2023 року заборгованість за договором № 4ф/2022 про надання правової допомоги від 29 серпня 2022 року у сумі 73 080 грн ОСОБА_2 не сплачена, тому з відповідача на користь позивача суд стягнув суму заборгованості.

При цьому, щодо доводів відповідача про те, що гонорар не враховує розумність розміру та витрачений час, суд першої інстанції вказав, що відповідач як сторона договору не позбавлений права ініціювати внесення змін до підписаного договору та додатку, чи відмовитись від підписання як договору, так і додатка №1 до нього, або подати претензію адвокату щодо Акту виконаних робіт чи наданих послуг, або ставити питання розірвання договору за невиконання передбачених обов`язків чи вимогу повернення сплачених коштів (у разі якщо такі вже оплачені були відповідачем) тощо. На час розгляду справи судом, іншого матеріали справи не містять. Разом з тим, відповідач участі у судових засіданнях не брав, докази оплати коштів позивачу в його офісі не забезпечив свідками чи іншим способом доказування, окрім відзиву, доказів до нього ніяких не подавав.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не в повній мірі погоджується, ураховуючи таке.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у правовідносинах сторін, які склалися між адвокатом та клієнтом, у останнього виник обов`язок сплати гонорару за надання правничої допомоги.

Однак суд першої інстанції не звернув увагу на обумовлений сторонами термін дії договору і що позивач у своїй вимозі до відповідача ініціював розірвання укладеного сторонами договору.

Враховуючи отримання відповідачем 02.02.2023 вимоги позивача та не вчинення ним дій щодо оплати коштів, відповідно до п. 2.2договору він вважається розірваним з 26.02.2023.

Згідно ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

У такому випадку, у відповідності до вказаної норми закону та норми ст. 29 Закону № 5076-VI, у відповідача виник обов`язок оплатити адвокату гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання.

У зв`язку з цим не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що до закінчення цього строку позивач передчасно, безпідставно почав висувати йому вимоги та надсилати їх поштою.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не надав оцінки тому, що обумовлена сторонами у додатку 1 до договору вартість послуг адвоката включає в себе надання правової допомоги відповідачу на стадії судового розгляду кримінального провадження, тобто надання усіх передбачених договором послуг та упродовж усього судового розгляду. Водночас у акті наданих послуг від 18.01.2023 адвокатом зазначено, що цю вартість становить вартість вступу в судовий розгляд, ознайомлення з матеріалами справи, розробка стратегії захисту, підготовка процесуальних документів.

При цьому, на підтвердження надання послуг, позивачем долучено копії підготовлених процесуальних документів, а саме: клопотання про виклик свідків від 06.11.2022, клопотання про призначення судово-медичної експертизи від 06.11.2022, клопотання про повернення прокурору обвинувального акта від 06.11.2022, клопотання про перенесення дати судового засідання від 11.10.2022.

Таким чином, з врахуванням того, що гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, колегія суддів вважає, що відповідач зобов`язаний оплатити адвокату винагороду за роботу, що була виконана, у загальній сумі 23 880 грн як гривневий еквівалент 600 доларів США по середньому курсу продажу на момент розірвання договору, який опублікований на сайті https://minfin.com.ua/ (39,80 грн за один долар США), у тому числі 400 доларів США як вартість вступу в судовий розгляд, ознайомлення з матеріалами справи, розробки стратегії захисту, підготовки процесуальних документів та 200 доларів США за участь у судових засіданнях.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги щодо вимог закону до гонорару, який має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Посилання апелянта на те, що він повністю розрахувався з позивачем, сплативши йому в повному обсязі послуги за надання правової допомоги, не підтверджені будь-якими доказами та суд першої інтенції цим доводам дав належну правову оцінку, як і доводам про припинення надання йому правової допомоги.

Доводи апеляційної скарги щодо проведення судового розгляду 06.11.2023 без його участі не вказують на порушення судом першої інстанції вимог ст.223 ЦПК України, оскільки судом неодноразово призначалася справа до розгляду, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та 06.11.2023 повторно не з`явився у судове засідання. При цьому, його дружина, діючи у його інтересах на підставі довіреності, 06.11.2023 подала в канцелярію Івано-Франківського міського суду клопотання про перенесення судового засідання після розгляду справи по суті.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає зміні та слід зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання правової допомоги до 23 880,00 грн.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 вказаної статті якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, рішення суду в частині розподілу судових витрат слід також змінити, зменшивши розмір стягнутого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору до 350,81 грн.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, частково покладаються на позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплачений апелянтом за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі слід частково стягнути з ОСОБА_1 у розмірі 1 084,18 грн на користь апелянта.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. 374, 376, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 06 листопада 2023 року змінити, з підстав, викладених у мотивувальній частині цієї постанови. Зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання правової допомоги до 23 880,00 (двадцять три тисячі вісімсот вісімдесят) грн та судового збору до 350,81 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 084,18 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

В.М. Барков