Справа № 465/1653/23 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/2549/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.

Cуддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

Cекретар Cалата Я.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу №465/1653/23 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Михалевського Юрія Романовича на рішення Франківського районного суду м.Львова від 04 серпня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 ,- про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу

в с т а н о в и в :

27 лютого 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (далі по тексту ПрАТ «СК «Універсальна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 8 648,56 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що 21 січня 2020 року о 10 год 20 хв. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мазда», д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Франківського районного суду м. Львова відповідачку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Мазда», д.н.з НОМЕР_1 відповідачки, була застрахована позивачем на підставі полісу № ОА/4308639.

ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «Універсальна» як до страховика відповідачки про відшкодування шкоди отриманої в результаті ДТП.

Позивачем по справі ПрАТ «СК «Універсальна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплачено страхове відшкодування на підставі страхового Акту №57570/1, звіту експерта, акту погодження розміру страхового відшкодування в розмірі 17 297,12 грн. та перераховано на рахунок потерпілого згідно його заяви.

Згідно договору страхування, який підтверджується полісом № ОА/4308639, автомобіль «Мазда» д.н.з НОМЕР_1 був застрахований у м. Ковель Волинської області. При розрахунку страхового відшкодування відповідно до Розпорядження від 09.07.2010 №566 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яке діяло на момент ДТП, було застосовано коригуючий коефіцієнт К2 1-1.6, тому що автомобіль був зареєстрований у місцевості, де населення менше 100 000 осіб. До спричинення ДТП автомобіль був зареєстрований уже у м. Львові, де населення складає більше 700 000 осіб, що збільшує імовірність настання страхового випадку та відповідно до вищевказаного Розпорядження є сферою використання коригуючого коефіцієнту К2 від 2,3 до 3,5. Тобто при реєстрації автомобіля в іншу місцевість, чи при іншій зміні сфери, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнту, страховий платіж має бути перераховано.

Так як відповідачка не звернулась до страховика з інформацією про зміну місця реєстрації транспортного засобу та не доплатила суму, на яку збільшився страховий платіж внаслідок збільшення коригуючого коефіцієнту К2, відповідно до пункту 38-1.1 ст. 38-1 Закону, зобов`язаний компенсувати страховику 50% виплаченого страхового відшкодування. (17297,12/50%=8648,56 грн.) в порядку регресу.

У зв`язку з вищевикладеним ПрАТ «СК «Універсальна» просило стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 8648,56 грн. та судові витрати.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 04 серпня 2023 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 8648,56 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» судові витрати у розмірі 2684 грн.

Рішення суду оскаржив представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Михалевський Ю.Р. Вважає рішення суду незаконним внаслідок порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі зазначає, що з моменту придбання полісу страхування ОСЦПВ №АО/4308639, автомобіль відповідача «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 використовувався в особистих цілях і сфера його використання не змінювалася. Вважає, що судом першої інстанції не було враховано того, що зміна місця реєстрації (зміна коригуючого коефіцієнта К2) власника автомобіля не передбачена Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» серед підстав для стягнення страховиком (ПрАТ «СК «Універсальна») 50% виплаченого страхового відшкодування зі страхувальника ОСОБА_1 .

Стверджує, що судом першої інстанції було неправильно витлумачено зміст ст.38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою передбачено підстави для регресної вимоги.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції понесла судові витрати за надані адвокатські послуги в розмірі 9600 грн та в суді апеляційної інстанції 6600 грн.

Просить скасувати рішення Франківського районного суду міста Львова від 04 серпня 2023 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Просить стягнути з позивача усі судові витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір в загальному розмірі 20226 грн.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 01 листопада 2019року між ПрАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_4 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АО/4308639, відповідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Мазда-3, д.н.з. НОМЕР_3 . Населений пункт Ковель (а.с.15).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування-це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Встановлено, що 21.01.2020 року о 10:20 год. автомобілем «Мазда-3» керувала ОСОБА_1 , яка, рухаючись у м.Львові по вул.Наукова,12, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «Тойота Корола» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Зазначене підтверджується постановою Франківського районного суду м.Львова від 13.02.2020 року відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцять п`ять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (а.с.17).

За зверненням ОСОБА_3 із заявою до ПрАТ «СК «Універсальна», 28.01.2020 року представником страхувальника було проведено огляд ТЗ у якому зафіксовані пошкодження автомобіля (а.с.24).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 04.02.2020 року вартість матеріального збитку завданого власнику майна «Тойота Корола», р.н.з. НОМЕР_2 , 2012 р.в. внаслідок ДТП складає 44644 грн., в тому числі 6050, 45 грн. ПДВ на вартість матеріалів та складових. (а.с.25-29).

В аварійному сертифікаті складеному ОСОБА_5 на підставі Висновку експертного дослідження № 29-D/65/8 від 04.02.2020 року прописано, що загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота Корола», д.н.з. НОМЕР_4 без врахування зносу на складові частини становить 68 513,83 грн. (а.с.26-31).

З листа ПрАТ «СК «Універсальна» від 09.04.2020 року вих. № 1119/24-001 вбачається, що позивач при вирішення питання відшкодування шкоди керувався ч.3ст.1188 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК) відповідно до якої за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

При цьому страховиком взято до уваги ст.70 Сімейного кодексу України, оскільки відповідно до наданих потерпілим ОСОБА_3 документів автомобіль «Тойота Корола» на момент ДТП був спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб, тому виплаті підлягає 50% завданої шкоди ТЗ «Тойота Корола`р.н.з. НОМЕР_4 як об`єкту сумісної власності подружжя, що в грошовому виразі становить 17 297,12 грн. із врахуванням франшизи в сумі 2 000,00 грн. згідно полісу № АО/4308639 від 01.11.2019 року (а.с.30).

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Пунктом 38-1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), тому особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 50% страхового відшкодування, що в сумі становить 8648,56 грн., суд першої інстанції керувався п.1ч.4 та п.2ч.5 Положення про перелік, значення та порядок застосування коригуючи коефіцієнтів під час укладення страховиками договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затверджених постановою Правління НБУ 30.05.2022 №108.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

Із матеріалів справи встановлено, що згідно договору страхування, який підтверджується полісом №0А/4308639, автомобіль «Мазда» д.н.з. НОМЕР_5 був застрахований у м.Ковель Волинської області на прізвище ОСОБА_4 .

При розрахунку страхового відшкодування відповідно до Розпорядження №566 від 09.07.2010 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Розпорядження), яке було чинним на момент ДТП, було застосовано коригуючий коефіцієнт К2-1-1,6, тому що автомобіль був зареєстрований у місцевості, де населення менше 100 000 осіб. До спричинення ДТП автомобіль був зареєстрований у м.Львові, де населення складає більше 700 000 тисяч осіб, що збільшує імовірність настання страхового випадку , тому відповідно до Розпорядження є сферою використання коригуючого коефіцієнта К 2 від 2,3 до 3,5. Тобто, при реєстрації автомобіля в іншу місцевість чи при іншій зміні сфери, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, страховий платіж має бути перераховано.

Оскільки відповідачка ОСОБА_1 не звернулася до страховика з повідомленням про зміну місця реєстрації ТЗ та не доплатила суму, на яку збільшився страховий платіж внаслідок збільшення коригуючого коефіцієнту К2, відповідно до пункту 38.1.1 ст.38-1 Закону зобов`язана компенсувати страховику 50% виплаченого страхового відшкодування (17 297,12-5-% = 8648,56 грн.

У доводах апеляційної скарги, представник відповідачки ОСОБА_1 -адвокат Михалевський Ю.Р. вважає, що судом неправильно витлумачено ст..38-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що стало підставою для стягнення з відповідачки ОСОБА_1 50% виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

Адвокат Михалевський Ю.Р. погоджується з тим, що місце проживання відповідачки змінилося, тобто змінився коефіцієнт К2-місце реєстрації (проживання) власника ТЗ (фізичної особи) або місце знаходження юридичної особи. Однак, вважає, що сфера використання (коефіцієнт К3), що може бути підставою для регресної вимоги-не змінилася.

В той же час, апелянтом не враховано, що відповідно до Розпорядження щодо застосування корегуючого коефіцієнта має значення кількість населення, де автомобіль був зареєстрований та необхідність повідомлення власником страховика про зміну місця проживання (реєстрації), де також враховується кількість населення.

Зазначені дві умови: місце реєстрації власника ТЗ та сфера використання ТЗ взаємопов`язані, тому обов`язковою умовою власника ТЗ «Мазда» д.н.з. НОМЕР_6 , а не «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 як зазначено апелянтом, була необхідність повідомлення страховика про зміну місця реєстрації ТЗ та проведення доплати на яку збільшився страховий платіж, чого відповідачкою не зроблено.

Враховуючи те, що судом першої інстанції належно встановлено фактичні обставини справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський Суд з прав людини прописав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та нші проти України», рішення від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 376 ч.1п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Михалевського Юрія Романовича залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 04 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк