Справа № 510/2344/23
Провадження № 2/510/674/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечував, розмір аліментів 1/6 частину від його доходів щомісячно на утримання доньки не оспорював, просив про розгляд справи без його участі.

Позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала, просила розглянути справу у її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія паспорту громадянина України, оформленого на ім`я ОСОБА_4 ; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 26.02.2020р. (про стягнення аліментів); копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 26.01.2021р. (про розірвання шлюбу); копія довідки з місця роботи та про заробіток ОСОБА_1 від 04.12.2023р.; копія довідки закладу професійної освіти «Дунайський центр професійної освіти» від 10.10.2023р. про навчання ОСОБА_4 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (на період її навчання у ЗПО) в розмірі 1/6 частини доходів щомісячно з відповідача ОСОБА_2 , із яким вона розлучена і який є батьком дитини, зазначивши, що після розпаду сім`ї сторони сімейних стосунків не підтримують, мешкають окремо. Відповідач сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею 18 років. Також відповідач сплачує позивачці аліменти і на утримання ще однієї спільної доньки по теперішній час. З 01.09.2021р. донька ОСОБА_3 була зарахована до закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Дунайський центр професійної освіти» на денну форму навчання на бюджет за спеціальністю «кухар». В даний час донька ОСОБА_3 є студенткою, навчається та мешкає в іншому місті (м.Ізмаїл), ніде не працює, оскільки ще не отримала спеціальність, потребує матеріальної допомоги, закінчує навчання у ЗПО 17.06.2024р. З листопада 2023р. аліментні виплати на доньку припинилися, в даний час вона перебуває на утриманні позивачки. У зв`язку із тим, що донька сторін поступила до ЗПО і навчається, вона потребує матеріальної допомоги від батька, яка необхідна для її належного забезпечення та всебічного розвитку під час учбового процесу.

Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, офіційно працює (у Державній прикордонній службі) та отримує заробітну плату. Позивачка також працює, отримує заробітну плату, займається вихованням дітей та їхнім утриманням.

Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Ст.150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як було встановлено під час судового розгляду у справі, ОСОБА_4 згідно свідоцтва про її народження є донькою сторін, відповідач у справі є її батьком. Судом встановлено та підтверджено відповідними доказами, що ОСОБА_4 в даний час є студенткою закладу професійної освіти «Дунайський центр професійної освіти», вона навчається на бюджетній основі, на денній формі навчання, відповідний професійно-кваліфікаційний рівень навчання ще не отримала, оскільки навчається по теперішній час. У зв`язку із навчанням, донька сторін у справі не працює, несе певні витрати у зв`язку із проходження учбового процесу. Отже, донька сторін потребує матеріальної допомоги від батька.

Як передбачено ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з вищенаведених положень законодавства, суд зазначає, що матеріальний стан сторін майже однаковий (в тому сенсі, що і позивачка і відповідач обоє працюють та отримують заробітну плату), розміри доходів суд не мав змоги дослідити, оскільки дані про розмір заробітку відповідача суду не були надані. Сам відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки на період її навчання.

Таким чином, суд вважає, що відповідач матеріально забезпечений, має реальну змогу надавати матеріальну допомогу доньці, що навчається у ЗПО.

Враховуючи обставини справи, матеріальне та сімейне положення відповідача та позивачки, суд задовольняє вимоги позивачки в повному обсязі та стягує з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно до закінчення навчання донькою ОСОБА_3 .

При цьому, на підставі ч. 1 ст. 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 12 грудня 2023 року. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки довідка про прибуток відповідача суду не надавалась, суд стягує в порядку негайного виконання рішення суду у вигляді платежу за один місяць з відповідача - гарантовані державою 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (2833 грн. : 2) = 1416 грн. 50 коп.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 12, 13, 76 - 81, 141, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355, 430 ЦПК України, ст. ст. 150, 182, 191, 198-201 Сімейного кодексу України, п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Рені Одеської області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.12.2023 р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до закінчення навчання донькою ОСОБА_4 у закладі професійної (професійно-технічної) освіти «Дунайський центр професійної освіти» .

У разі припинення навчання, право на отримання аліментів донькою ОСОБА_4 припиняється.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) 1073 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Згідно із ст. 430 ЦПК України, в порядку негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 1416 грн. 50 коп. аліментів в межах гарантованих державою 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що входить у суму платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК