Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1030/24
Провадження № 2/711/774/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09.02.2024 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

15.01.2024 ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із клопотанням, у якому просить визначити підсудність її позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 22.01.2024, визначено підсудність вказаної вище позовної заяви Придніпровському районному суду м. Черкаси.

25.01.2024 позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу передано до Придніпровського районного суду м. Черкаси, відповідно до ухвали Верховного Суду від 22.01.2024. До Придніпровського районного суду м. Черкаси вказана вище позовна заява надійшла 05.02.2024 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024, передана у провадження судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецької Світлани Михайлівни. Справі присвоєно єдиний унікальний номер - 711/1030/24.

Так, позивач ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, який зареєстрований 14.06.2008 у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 567. Крім того, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище ОСОБА_3 .

До того ж, одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовує тим, що їй відомо про обов`язок сплатити судовий збір, однак, на даний момент вона не має такої можливості, оскільки, невідомо на рахунок якого суду він має бути сплачений. Враховуючи зазначені вище обставини, просить відстрочити їй сплату судового збору до визначення суддею Верховного Суду підсудності цієї справи.

Ухвалою суду від 09.02.2024 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні її клопотання про відстрочення сплати судового збору. Вказана ухвала набрала законної сили 09.02.2024.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суддею встановлено, що заяву подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства.

Як визначено у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Крім того, згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч.ч. 1, 4 та 5 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До того ж, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч.ч. 2, 4 ст. 95 ЦПК України).

Позивач, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), має зазначити наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Позивач підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, прізвища та ініціалів.

Таким чином, якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Вивчивши подану позивачем позовну заяву та додані до неї документи, вбачається, що зазначені положення закону не виконані. Так, звертаючись до суду із цим позовом, у порушення приписів п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач не зазначила відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Крім того, позивачем, у порушення вимог ст. 95 ЦПК України, подано до суду докази, які не посвідчені належним чином.

До того ж, позивачем додано до позовної заяви ряд документів на іноземній мові, які необхідно надати з перекладом українською мовою, оскільки саме на позивача покладається обов`язок забезпечити подання до суду належно оформлених та перекладених на українську мову документів (доказів).

Суд звертає увагу позивача на те, що переклад документів може бути здійснено лише тією особою, чи органом, які мають право на здійснення відповідного перекладу з наданням відповідних дозволів, та які повинні бути належним чином посвідчені.

Також, позивачем при подачі цього позову до суду не сплачено судовий збір (не надано оригінал платіжного документу про сплату судового збору) за подання позовної заяви про розірвання шлюбу, хоча у додатку до позовної заяви зазначено під п. 7 квитанцію про оплату судового збору. За фактом відсутності вказаного вище документу, відповідальними працівниками канцелярії Верховного Суду складено відповідний акт за № 58 від 18.01.2024.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону № 3674-VІ.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3028 гривень.

Відповідно до п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позивачем подано позов до суду у поточному році (15.01.2024), то їй необхідно сплатити судовий збір, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» із врахуванням характеру позовних вимог та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024, який становить 3028 грн. 00 коп., тобто 1211 грн. 20 коп. за вимогу про розірвання шлюбу.

З актуальними реквізитами для сплати вказаної суми судового збору можливо ознайомитись на офіційному веб-сайті Придніпровського районного суду м. Черкаси за покликанням https://pp.ck.court.gov.ua/sud2314/.

Суд також звертає увагу на те, що з доданих до позовної заяви документів вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, а відповідач ОСОБА_4 є громадянином Латвії, хоча у його паспорті негромадянина № НОМЕР_1 від 20.07.2027, який виданий Ризьким 4 відділом УСГМ, у графі громадянство зазначено « ОСОБА_5 ».

Крім того, позивачем, як зазначено у позовній заяві, ОСОБА_6 жодними доказами не підтверджено, що вона саме та особа, яка уклала шлюб і після реєстрації шлюбу отримала таке прізвище, оскільки відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала шлюб із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і отримала прізвище ОСОБА_8 ска, а не Дубровська.

При цьому, слід зазначити, що і в долучених до позовної заяви документах, зокрема: паспорті громадянина України (ксерокопія) для виїзду за кордон № НОМЕР_3 від 27.02.2018, свідоцтві про народження № НОМЕР_4 від 08.08.2014 (у тексті перекладу), зазначено прізвище позивача « ОСОБА_8 ська». Інформація про зміну прізвища позивачем до суду не надана.

Дані обставини потребують уточнень, шляхом надання до суду підтверджуючих доказів задля встановлення особи, яка звертається до суду з цим позовом та, враховуючи викладені у резолютивній частині позову позовні вимоги. Звертається увага, що позивач вправі звернутися до органів РАЦСу щодо з`ясування таких обставин.

Крім того, за наявності інформації про зареєстроване місце проживання позивача в Україні, слід надати підтверджуючі дані, враховуючи, що на конверті поштового відправлення (позовної заяви з додатками) вказана адреса: АДРЕСА_1 .

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Статтею 497 ЦПК України регламентовано особливості підсудності судам України цивільних справ з іноземним елементом. Так, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом може бути визначено за угодою сторін.

Так, 23.05.1995 між Україною та Латвійською Республікою укладено Договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах, який ратифіковано Законом N 452/95-ВР від 22.11.1995.

Статтею 1 вказаного Договору визначено, що громадяни однієї Договірної Сторони користуються на території другої Договірної Сторони стосовно своїх особистих та майнових прав таким самим правовим захистом, як і громадяни цієї Договірної Сторони. Це відноситься також і до юридичних осіб, які створені відповідно до законодавства однієї з Договірних Сторін. Громадяни однієї Договірної Сторони мають право вільно звертатись до судів, прокуратури, установ нотаріату (які надалі іменуються "установи юстиції") та до інших установ другої Договірної Сторони, до компетенції яких відносяться цивільні (в тому числі трудові, житлові), сімейні та кримінальні справи, можуть виступати в них, порушувати клопотання, подавати позови та здійснювати інші процесуальні дії на тих самих умовах, як і власні громадяни.

До того ж, суд звертає увагу на те, що при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23.06.2005 N 2709-IV (2709-15) "Про міжнародне приватне право" та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно з ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ст. 60 вказаного вище Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Особистим законом особи без громадянства вважається право держави, у якій ця особа має місце проживання, а за його відсутності - місце перебування (ч.ч. 1, 3 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначені підстави визначення підсудності справ судам України. Зокрема, суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадках, якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні (п. 4 ч. 1).

Таким чином, позивачу, в разі наявності, необхідно надати підтвердження про належність відповідача до громадянства певної країни, оскільки, у долученій до позовної заяви копії паспорта негромадянина № НОМЕР_1 від 20.07.2027, який виданий Ризьким 4 відділом УСГМ ОСОБА_9 , у графі громадянство зазначено « ОСОБА_5 ». Разом з тим, у долученій до позовної заяви копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 14.06.2008, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, зазначено, що ОСОБА_4 є громадянином Латвії.

Вказані обставини потребують уточнень з боку позивача, враховуючи норми міжнародного та національного законодавства.

За таких підстав, позивачу слід усунути зазначені недоліки та подати до суду позовну заяву з дотриманням всіх вказаних вимог закону. Без підтвердження вказаних обставин, суддя не може вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк на усунення недоліків.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху та надати можливість позивачу належним чином оформити та подати до суду позов.

Також, позивачу слід роз`яснити її право звернутись до адвоката, чи особи, яка за законом має право на надання правничої допомоги, щодо оформлення та подання позовної заяви до суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 4, 133, 174, 175-177, 185, 258-261, 497 ЦПК України суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без руху.

Позивачу необхідно усунути, вказані у даній ухвалі недоліки, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

У випадку неусунення вказаних недоліків позовна заява буде визнана не поданою та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09.02.2024.

Суддя: С. М. Позарецька