У Х В А Л А

09 лютого 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/7859/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.,

перевіривши відповідність апеляційної скарги Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва

від 20 грудня 2023 року вимогам ст. 356, 357 ЦПК України,

у цивільній справі №755/18347/23 Дніпровського районного суду м. Києва

за заявою ОСОБА_1

про встановлення факту родинних відносин,

заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Київський міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі - КМТЦК) 01 лютого 2023 року через засоби поштового зв`язку звернувся до суду з апеляційною скаргою безпосередньо до Київського апеляційного суду разом з клопотанням про відстрочення сплати судового збору та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга надійшла до Київського апеляційного суду та передана судді 06 лютого 2024 року.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги разом з доданими до неї матеріалами, вважаю, що клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» зі змінами (далі - Закон), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за клопотанням такої сторони відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої та багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 3 ст. 136 ЦПК України, яка кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 8 Закону з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що звільнення від сплати судового збору здійснюється лише у випадку подання позовної заяви фізичною особою, тоді як апеляційну скаргу подано юридичною особою - Головним Управлінням Пенсійного фонду України в. м. Києві.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 дійшла висновку, що положення пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Оскільки предмет цієї справи не охоплює захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, то підстав для розгляду апеляційним судом питання про звільнення юридичної особи від сплати судового збору немає.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання КМТЦК про відстрочення сплати судового збору.

З наведеного слідує, що в порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України скаржником не надано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону, за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення справляється судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При поданні даної заяви про встановлення факту родинних відносин в порядку окремого провадження в 2023 році підлягав сплаті судовий збір в сумі 536,80 грн.

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Отже, сума судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.12.2023 становить 805 грн 20 коп. (536,80х150%).

З огляду на викладене, Київському міському територіальному центру комплектування та соціальної підтримки необхідно сплатити судовий збір у сумі 805 грн 20 коп. за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026010; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме скаргу сплачується судовий збір. Платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Документ про сплату судового збору із зазначенням відомостей про те, за яку саме апеляційну скаргу сплачується судовий збір, необхідно подати до Київського апеляційного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення виявлених судом недоліків.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що питання про відкриття апеляційного провадження разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження буде вирішено апеляційним судом після усунення недоліків, вказаних в цій ухвалі, та після надходження матеріалів справи із суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 136, 185, 354, 356, 357 ЦПК України

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року - залишити без руху, надавши строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку не усунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Інформацію по справі можна отримати в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі Судової влади України за адресою: https://court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О. Ф. Мазурик