Справа № 136/1724/23
провадження № 2/136/363/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2024 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у загальному позовному провадженні, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Турбівської селищної ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача ОСОБА_3 ;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа Орган опіки і піклування Турбівської селищної ради, в якому просила:

- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

Сторони перебували у шлюбі з 24.09.2011 по 03.05.2014, від якого в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а після розірвання шлюбу син продовжив проживати з матір`ю, на користь якої було стягувано аліменти з відповідача на утримання їх неповнолітнього сина. Однак, відповідач не лише не сплачував аліменти, а й взагалі свідомо не цікавився ні здоров`ям, ні вихованням й духовним життям сина, ні його навчанням та матеріальними потребами. Позивач, як мати справно виховує сина з чоловіком, з яким вони уклали шлюб та мають спільних дітей, а змінити поведінку відповідача в кращу сторону неможливо, до того ж відповідача було визнано винним в ухиленні від сплати аліментів.

Ухвалою суду від 08.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав.

Органом опіки і піклування Турбівської селищної ради надано висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 .

Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду.

Ухвалою суду від 07.11.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті, викликано для допиту свідків.

У судовому засідання позивач та її представник позов підтримали з вищевказаних мотивів та просили його задовольнити.

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які доводяться кумою та сусідкою позивача. Так свідки підтвердили, що після розлучення сторін відповідач не цікавився сином ОСОБА_4 та не відвідував його за місцем проживання, а про будь-які зв`язки між ними їм не відомо. Натомість позивач, як мати справно виховує сина з чоловіком, з яким вони уклали шлюб та мають спільних дітей.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.09.2021 у справі №459/3411/18 зазначено, що: «Верховний Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено ст. 166 СК України.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків».

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №686/16892/20, від 07.12.2022 у справі №562/2695/20, від 03.08.2022 у справі №306/7/20, від 11.01.2023 у справі № 461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень ст. 164 СК України є усталеною.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорює відповідач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Суд встановив, що 24.09.2011 Виконкомом Староприлуцької сільської ради Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб. Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується, що сторони є його батьками. Згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11.04.2014 у справі №132/155/14-ц шлюб між сторонами розірвано, а раніше за рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 27.02.2013 у справі №132/176/13-ц було вирішено стягувати відповідача на користь позивача, аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від заробітку батька, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2013 і до досягнення повноліття.

Суд встановив, що згідно вироку Липовецького районного суду Вінницької області від 18.11.2022 у справі №136/1812/22 відповідача визнано винним в тому, що він достовірно знаючи про наявність вказаного рішення суду та будучи належним чином ознайомленим із його змістом, розуміючи про необхідність сплати аліментів на утримання дитини, всупереч вимогам ст.ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України та ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, будучи фізично здоровою та працездатною особою, незважаючи на відповідні попередження державного виконавця, починаючи з січня 2013 року жодних дій, спрямованих на виконання рішення Калинівського районного суду від 27.02.2013 не вжив та аліменти на утримання дитини не сплачував, тобто умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітнього сина, що призвело до виникнення заборгованості з виплати аліментів станом на 01.11.2022 в сумі 187133,25 грн, що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів. Суд визнав відповідача винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначив йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 год.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд встановив, що згідно характеристик ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місця його навчання, вбачається, що відповідач як батько не цікавився ні вихованням сина ні його навчанням, натомість цим в повній мірі займається матір - позивач. Також відповідно до довідки з лікувального закладу за місцем проживання ОСОБА_4 вбачається, що його батько за весь час не цікавився здоров`ям дитини. Органом опіки і піклування Турбівської селищної ради надано висновок, затверджений за №197 від 25.10.2023, де вказана інформація підтверджується, а тому висловлено про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 . В ході розгляду справи в суді відповідач, будучи належним чином повідомленим про судові засідання, не з`являвся до суду, не висловлював свої заперечення у відзиві на позов і не намагався переконати суд про те, що причиною такої поведінки могли слугувати хоч якісь для того перешкоди.

Суд встановив, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його навчання, підготовкою до самостійного життя; не забезпечує медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, а свідки підтвердили, що після розлучення сторін відповідач не цікавився сином та не відвідував його за місцем проживання, а про будь-які зв`язки між ними їм не відомо. Суду доведено, що така поведінка відповідача є винною і він свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а змінити його поведінку в кращий бік неможливо.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, ставлячи на перше місце якнайкращі інтереси дитини, суд дійшов висновку, що позовна вимога: позбавити відповідача батьківських прав щодо ОСОБА_4 , є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Суд, вирішуючи питання про стягнення судових витрат зі сплати судового збору керується Главою 8 ЦПК України, а тому вважає, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору. Разом з тим, суд призначає судове засідання для вирішення питання про судові витрати, встановивши строк для подання позивачем та її представником доказів щодо розміру понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) третя особа Орган опіки і піклування Турбівської селищної ради Вінницької області (місцезнаходження: вул. Миру, 42, смт Турбів, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04326230) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 09.00 16.02.2024, встановивши строк до 06.02.2024 для подання позивачем та її представником доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 09.02.2024.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО