Справа № 331/2109/23
Провадження № 2/331/820/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.

за участю секретаря Мироненко О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в квітні 2023 року звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про збільшення розміру аліментів , визначення місця проживання дитини, в якому просив змінити призначений за постановою Запорізького апеляційного суду від 25 серпня 2022 у справі 323/2198/21 розмір аліментів стягнутих з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на частину доходу відповідача, а також визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, з відповідачем перебувала у шлюбі, він якого мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою Запорізького апеляційного суду від 25 серпня 2022 у справі 323/2198/21 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частини доходу.

У зв`язку з воєнним станом в країні, позивачка вимушена була покинути все нажите, майно, змінити звичний спосіб життя, втратила роботу. Наразі позивачка з сином проживає в орендованій квартирі, в якій створені всі умови для проживання. Вартість оренди становить 15000 на місяць.

Орієнтовний розрахунок витрат позивачки на сина, складає 30 000 грн. на місяць,який складається з витрат на їжу (близько 10 000 грн), витрат на одяг та взуття (близько 5 000), витрат на приладдя для навчання (близько 5 000), витрати на репетиторів (близько 1000), витрат на лікування (близько 2 000), витрат на дозвілля та відпочинок (близько 4 000), витрат на іграшки (близько 2000), витрат на облаштування дитячої кімнати (близько 2 000) грн. та інші.

Зараз, позивачка з сином, проживають в більшій мірі за рахунок заощаджень, які закінчуються. Щомісячна допомога від держави становить 2000 грн на позивачку та 3000 грн. на сина місцяць, яких не вистачає.

Окрім витрат на проживання, позивачка несе витрати і на лікування дитини. Так, дитина страждає на бронхіт, тонзиліт, еденовірусний ентерит, лікування яких ускладнюється зміною місця проживання, пошуком лікарів та засобів лікування, походження численних досліджень для лікування.

Вказані обставини, свідчать про погіршення матеріального стану позивачки, у зв`язку з чим, вимушена звернутися до суду з вимогою про збільшення розміру аліментів.

Крім того, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги в частині визначення місця проживання малолітнього сина з нею, зазначила, що проживання дитини разом із матір`ю відповідає інтересам дитини, вона має можливість забезпечити їй належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням сина.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2023 року провадження по справі відкрите. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

10.07.2023 відповідач надав відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити через їх необґрунтованість. В обґрунтування наданих заперечень зазначив, що щомісячний розмір аліментів, які отримує позивачка на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/8 частини доходу відповідача, у середньому є вищим за 8000,00 гривень, що в рази є більшою за мінімальний розмір аліментів. Крім того, позивачка отримує від держави щомісячну допомогу на сина в сумі 3000,00 гривень. Вважає, що розмір аліментів , визначений апеляційним судом є виправданим та достатнім для утримання дитини, а позивач в свою чергу не довела підстав для збільшення розміру аліментів.

Щодо вимоги про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_2 зазначив, що між ним та позивачем не існує жодного спору щодо визначення місця проживання дитини, яка фактично проживає з матір`ю.

Ухвалою суду від 10 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про збільшення розміру аліментів , визначення місця проживання дитин в частині позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю залишено без розгляду, а також виключено зі складу учасників справи орган опіки та піклування Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району.

Ухвалою суду від 10 липня 2023 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07 вересня 2023 року на 09-00 годин у приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з викликом учасників справи.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 грудня 2023 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2023 року у цій справі скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_5 надала клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача. В наданих додаткових поясненнях зазначила, що наразі у відповідача відсутня офіційна робота та аліменти ним сплачуються в мінімальному розмірі. Запорізький апеляційний суд 25.08.2022р. у справі № 323/2198/21 визначав частку аліментів, виходячи із заробітної платні платника в розмірі 397199,27 грн. за шість місяців. Однак, наразі становище змінилось у позивачки, вона втратила житло в м. Оріхів, роботу, все майно, і 1/8 частина аліментів від середнього заробітку регіону (15480 грн), в якому проживає боржник, є недостатньою для забезпечення рівня утримання дитии та в декілька разів меншою за визнаний судом достатній рівень аліментів в розмірі 8275 грн..

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився. В наданому клопотанні від 10.07.2023 року просив справу розглянути без його участі, в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у наданих письмових поясненнях.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.

19.06.2018р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Київ.

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 23.12.2020 року шлюб розірвано.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 25 серпня 2022 року у справі № 323/2198/21 постановлено : «Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2022 року змінити, зменшивши стягнутий судом розмір аліментів з частки від доходу відповідача до 1/8 частки, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції. Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позову - 20.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Обгрунтовуючи позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів, позивач послалася на погіршення свого матеріального стану , пошкодження житла внаслідок збройної агресії Російської Федерації, втрату відповідачем роботи тощо.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Зазначені висновки викладені у постанові Верховного суду від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріалами справи підтверджено , що внаслідок збройної агресії Російської Федерації , житло позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 пошкоджене та непридатне до експлуатації, про що свідчить повідомлення про пошкоджене або втрачене нерухоме майно з Єдиного порталу державних послуг Дія від 16.05.2023 року.

ОСОБА_1 вимушена винаймати житло, наразі мешкає за адресою : АДРЕСА_3 . Вартість оренди жтитла складає 15 000 грн. на місяць, що підтверджено договором оренди житлового приміщення від 10 вересня 2022 року.

Відповідно до наявних в матеріалах справи квитанцій, позивачкою здійснюється оплата за підготовчи курси ОСОБА_7 . Так, 10.04.2022 року було сплачено 590,00 грн, 15.11.2022- 1000 грн..

Також, позивачкою, яка з 1 кварталу по 2 квартал 2022 року жодних доходів не мала , здійснювалися витрати на придбання одягу для дитини , канцелярських товарів на загальну суму 5963,00 гривень, що підтверджено копіями фіскальних чеків.

Крім того, в ході розгляду справи встановлено , що відповідач ОСОБА_2 згідно наказу «Про звільнення» № 354-к від 17.08.2023 року був звільнений з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СЕРВІС», наразі сплачує аліменти в сумі 3000,00 гривень щомісячно.

Вирішуючи справу, суд приходить до висновку , що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що у нього відбулася зміна матеріального стану через втрату житла , переїзд до м. Запоріжжя та звільнення відповідача з роботи.

Крім того, Запорізький апеляційний суд у постанові від 25 серпня 2022 року вважав за доцільне визначення аліментів у 1/8 частці від заробітку відповідача, оскільки це буде становити із заробітку відповідача суму 8275 грн. і ця сума є втричі більшою від прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років.

Однак , наразі встановлено, що відповідач офіційно не працює, аліменти в розмірі визначеному постановою Запорізького апеляційного суду у справі № 323/2198/21 не сплачує, що спростовує доводи ОСОБА_2 викладені у відзиві щодо отримання позивачем аліментів у сумі 8000,00 гривень щомісячно.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Питання про судові витрати слід вирішитри відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265,279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити призначений за постановою Запорізького апеляційного суд від 25 серпня 2022р. у справі № 323/2198/21, розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , Місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації АДРЕСА_4 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , Місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір 1073,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Повний текст судового рішення складений 16 лютого 2024 року.

Суддя: