Справа № 405/9498/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дятел О.В.

за участі:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Позненко Ю.В., звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно свого сина ОСОБА_3 . В обґрунтування заяви вказав, що ОСОБА_3 проживав разом із заявником до 01.11.2023 року. Але їх спільне проживання стало нестерпним, тому заявник був змушений скасувати реєстрацію місця проживання сина. Однак це жодним чином не вплинуло на поведінку сина, який продовжив вживати алкогольні напої, вимагає від заявника та своєї матері грошові кошти, у разі відмови погрожує продати побутові речі із квартири, або фізичною розправою та вбивством. Заявник позбавлений можливості спокійно жити, оскільки постійно хвилюється та боїться за своє життя та життя своєї дружини, дії ОСОБА_3 викликали у заявника побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоду психічному здоров`ю. Вчинення ОСОБА_3 насильства в сім`ї має систематичний характер. Заявник побоюється, що сварки, сутички і конфлікти між ними переростуть у більш насильницькі дії з боку ОСОБА_3 . Заявник був змушений неодноразово викликати поліцію, щоб заспокоїти сина, який в агресивній формі погрожував та принижував свого батька та матір. У зв`язку з цим, поліцейськими протягом останні півроку було складено 6 термінових заборонних приписів, а сам ОСОБА_3 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Однак агресія від ОСОБА_3 не припиняється, а тому заявник просить видати на 6 місяців обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 та заборонити йому перебувати та наближатися до фактичного місця проживання заявника у будь-який час доби та вести листування і телефонні розмови із заявником, контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.01.2024 року відкрито окреме провадження у вказаній справі, призначено судове засідання.

Заявник та його представник у судовому засіданні вимоги заяви про видачу обмежувального припису підтримали та пояснили, що 01.11.2023 року ОСОБА_3 було знято з реєстрації за адресою фактичного місця проживання заявника. Однак це не вплинуло на поведінку ОСОБА_3 , який продовжив вживати алкогольні напої, ображати заявника та свою матір.

Заінтересована особа у судовому засіданні пояснив, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час він не вживає алкогольні напої, пройшов лікування від алкогольної залежності, отримав соціальне житло, шукає роботу та буде проживати окремо від батьків. При цьому, він має бажання спілкуватися з батьками та не заперечує проти встановлення обмежувального припису строком на 2 місяці.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Заінтересована особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється його сином.

Протягом травня-грудня 2023 року поліцейськими відносно ОСОБА_3 складено 6 термінових заборонних приписів, з яких вбачається, що ОСОБА_3 систематично вчиняє домашнє насильство (ображав нецензурною лайкою, принижував, залякував, погрожував) щодо своїх батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Даними приписами ОСОБА_3 було зобов`язано залишити місце проживання постраждалих осіб та заборонено йому входити туди і перебувати там, а також заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с. 6-11).

Судом також встановлено, що заінтересована особа двічі притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за порушення вимог даних термінових заборонних приписів та вчинення домашнього насильства відносно свого батька ОСОБА_1 .

Так, ОСОБА_3 11.10.2023 року близько 14:30 год. за адресою свого проживання - АДРЕСА_2 , порушив вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА № 367561 від 08.10.2023 року, а саме зайшов до кімнати батька ОСОБА_1 , почав його словесно ображати та погрожувати в наслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілому ОСОБА_1 .

Також, ОСОБА_3 14.10.2023 року о 11:37 год. протягом строку дії термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА №367558 від 11.10.2023 року з 15 год. 00 хв. до 21.10.2023 року 15 год. 00 хв., який винесено відносно нього, перебував за адресою проживання потерпілого ОСОБА_1 , а саме у кв. АДРЕСА_3 , чим порушив заходи застосовані до нього, а саме, заборону на вхід та перебування за місцем проживання потерпілого.

За вказані дії постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.11.2023 року в справі № 405/7610/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. (а.с. 14-15).

Крім того, ОСОБА_3 14.10.2023 року о 13.30 год. за адресою проживання: АДРЕСА_2 , порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА № 367558 від 11.10.2023 року, а саме п.п. 1, 2, 3, прийшовши за адресою проживання потерпілої особи ОСОБА_1 , вибив двері до квартири, словесно ображав та погрожував останньому.

30.10.2023 року о 08.55 год. за адресою проживання: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вчинив відносно свого батька ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у образах нецензурною лайкою, погрозами фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

За вказані дії постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.12.2023 року в справі № 405/8098/23 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 30 годин (а.с. 12-13).

Як вбачається з Витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_3 з 01.11.2023 року знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі заяви власника (співвласника) житла ОСОБА_4 (а.с. 16).

Згідно листа КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» від 01.02.2024 року № 689/20 ОСОБА_3 проходив стаціонарне лікування у період з 03.01.2024 року по 18.01.2024 року та з 25.01.2024 року по 27.01.2024 року. Виписка пацієнта відбулася у зв`язку з категоричною відмовою від подальшого лікування за письмовою заявою (а.с. 42).

При цьому, 24.01.2024 року поліцейським відносно ОСОБА_3 складено терміновий заборонний припис серії АА № 264940, з якого вбачається, що ОСОБА_3 23.01.2024 року о 23:36 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчиняє домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_4 .. Даним приписом ОСОБА_3 було заборонено входити до місця проживання постраждалої особи і перебувати там, а також заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою на строк 10 діб (а.с. 43).

Положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Питання видачі обмежувального припису регулюється ЦПК України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно п.п. 3, 4, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.

При цьому, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію і направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергово безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вказаним Законом.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру (у вигляді словесних образ, погроз, залякування) відносно свого батька заявника ОСОБА_1 . Також, відносно ОСОБА_3 поліцейськими неодноразово складалися термінові заборонні приписи, вимоги яких ним неодноразово порушувалися, а лікування від алкогольної залежності ОСОБА_3 не завершив. На думку суду, зазначені обставини свідчать про високий рівень ризику повторного вчинення ОСОБА_3 протиправних дій стосовно заявника та обґрунтовано викликають у заявника побоювання за свою безпеку, спричиняють емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

Враховуючи наявні у матеріалах справи докази, враховуючи характер відносин, які склались між заявником та його сином ОСОБА_3 , неодноразове порушення ОСОБА_3 термінових заборонних приписів, складених поліцейськими, та неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення ним домашнього насильства відносно свого батька ОСОБА_1 за адресою фактичного місця проживання останнього: АДРЕСА_2 , незавершення ОСОБА_3 лікування від алкогольної залежності, суд вважає, що заявником доведено вірогідність продовження чи повторного вчинення ОСОБА_3 насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення та приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_3 , заборонивши останньому перебувати та наближатися до фактичного місця проживання заявника у будь-який час доби та вести листування і телефонні розмови із заявником, контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Керуючись ст.ст. 13, 265, 268, 350-5 - 350-6, 350-8 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), на строк 6 (шість) місяців, до 07 серпня 2024 року шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження, заборонивши йому:

перебувати в місці проживання та наближатись не менше ніж на 100 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , у будь-який час доби;

вести листування та телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.02.2024 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний