Номер провадження 2-з/205/122/24
УХВАЛА

про повернення заяви

22 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

19.01.2024 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову.

Суддя, ознайомившись з матеріалами заяви, перевіривши додержання позивачем вимог статті 151 ЦПК України, вважає, що заяву слід повернути заявнику, з таких підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак, заявником не долучено до заяви про забезпечення позову квитанцію про сплату судового збору.

У заяві заявник, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», зазначила, що звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 26.02.2020 року по справі № 643/2870/18 позивач звільнений від сплати судового збору за пред`явлення позову.

При цьому, абз. 3 п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред`явлення певних позовів.

Таким чином, заявник не надала доказів, що звільнена від сплати судового збору саме за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, зазначена заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику на підставі ч.10 ст.153 ЦПК України, оскільки вона подана з порушенням вимог ч. 6 ст.151 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не позбавляє його права повторно звернутися до суду з заявою після дотримання вимог ст. 151 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Г.Остапенко

.