Справа №522/4444/24
Провадження №2-з/522/92/24
УХВАЛА

29 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Купцова С.О.,

розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 про скасування арешту, який накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 травня 2007 року,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування арешту, який накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 травня 2007 року (головуючий суддя Ільченко Н.А.).

В обґрунтування заяви зазначено, що 15 лютого 2022 року Заявник на підставі договору іпотеки за № 310 від 30.06.2007 року і відповідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63558469 від 18.02.22року зареєстрував право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Отримавши Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, заявник дізнався про наявність арешту накладеного ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 травня 2007 року (головуючий суддя Ільченко Н.А.).

Зважаючи, що Заявник не може розпоряджатись своїм майном, останній звернувся до суду з заявою про скасування відповідних заходів забезпечення позову.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М.

Суд дослідивши заяву про скасування заходів забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно до наданого заявником витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , який накладено на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 10 травня 2007 року (головуючий суддя Ільченко Н.А.).

Як вбачається з зазначеного Витягу, під час реєстрації обтяження вбачається, що власником майна був ОСОБА_2 .

Разом з заявою про скасування заходів забезпечення позову, судді Чернявській Л.М. надано довідку Приморського районного суду м. Одеси за підписом голови суду Кічмаренко С.М., у відповідності до якої повідомлено, що перевіривши алфавітні показчики за 2006-2007 рік встановлено, що цивільна справа за стороною ОСОБА_2 головуючий суддя Ільченко Н.А. не реєструвалась судом.

Порядок скасування вжитих судом заходів забезпечення позову врегульовано приписами статті 158 Цивільного процесуального кодексу України.

За загальним правилом заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу.

Так, відповідно до частини 1 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За приписами частини 1 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач (частина 1 статті 48 Цивільного процесуального кодексу України).

Разом з тим, в даному випадку, ОСОБА_1 не є учасником справи в рамках якої було накладено арешт, а тому ОСОБА_1 не може звертатися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі в порядку, встановленому статтею 158 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2020 у справі № 753/12741/17 також зазначив, що із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 607/15533/17.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи.

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику можливість захисту порушеного права наявністю арешту майна в порядку позовного провадження.

Керуючись статтями 158, 183, 223, 258-260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про скасування арешту, який накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 травня 2007 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Черянвська Л.М.