КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 363/4403/21 Головуючий у 1 інстанції: Свєтушкіна Д.А.
провадження №22-ц/824/3031/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

при секретарі: Курченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 12 вересня 2023 року та на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 19 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгородміськреконструкція -1», треті особи: Вишгородська міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Планета Земля ЛТД» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартех Системз», про примусове виконання обов`язку в натурі у частині виконання рішення Вишгородської міської ради, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгородміськреконструкція -1», треті особи: Вишгородська міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Планета Земля ЛТД» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартех Системз». про примусове виконання обов`язку в натурі у частині виконання рішення Вишгородської міської ради.

12 вересня 2023 року представником позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокатом Калашнюком С.А. подано заяву про забезпечення позову у вищевказаній цивільній справі.

Заява обґрунтована тим, що 27.06.2012 року рішенням 12-ої сесії VI скликання Вишгородської міської ради Київської області №12/26 «Про надання дозволу на передачу в суборенду земельної ділянки» за клопотанням ПрАТ «ДНІПРОЖИЛБУД» було надано дозвіл на передачу ПрАТ «ДНІПРОЖИЛБУД» в суборенду ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» терміном до 20.01.2013 року земельної ділянки, площею 2,4 га на АДРЕСА_1 , яка знаходиться у ПрАТ «ДНІПРОЖИЛБУД» в оренді згідно Договору оренди земельної ділянки від 20.01.2006 року.

При цьому, п.2 даного рішення зобов`язано суборендаря ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» оформити належним чином документи з фізичними особами - інвесторами, визнаними згідно рішень суду власниками майнових прав на об`єкти інвестування, що розташовані на будівельному майданчику АДРЕСА_1 . Зазначив, що житловий будинок, що будується на даний час на земельній ділянці новим замовником будівництва житлового комплексу - ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1», за адресою: АДРЕСА_1 , будується на місці розташування недобудованого житлового будинку, в якій вкладено кошти осіб, що проінвестували свої квартири, з використанням його пальового поля, каналізаційних мереж та мереж тепло та водопостачання, який раніше будувався старим замовником будівництва житлового комплексу - ТОВ «ДНІПРОЖИЛБУД», в якому зазначені особи проінвестували свої квартири.

Проте, не зважаючи на дані обставини, ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» не тільки не виконує п.2 рішення 12-ої сесії VI скликання Вишгородської міської ради Київської області №12/26 «Про надання дозволу на передачу в суборенду земельної ділянки» від 27.06.2012 року, яким зобов`язано суборендаря ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» оформити належним чином документи з позивачами - інвесторами, визнаними згідно рішень суду власниками майнових прав на квартири, що розташовані на будівельному майданчику АДРЕСА_1 за будівельною адресою житлового комплексу, а продовжують порушувати вже майнові права позивачів на зазначені квартири, залучаючи інвестиції інших осіб на такі квартири, порушуючи права та законні інтереси позивачів.

Відповідач ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» не тільки не виконує рішення Вишгородської міської ради на протязі 10 років, а й всяким чином уникає участі у розгляду справи, під надуманими поводами намагаються переносити її розгляд. Це вказує на ту обставину, що відповідач ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» не тільки не виконує рішень Вишгородської міськради стосовно забезпечення майнових прав інвесторів, які є заявниками, не планує надавати заявникам квартири, а замість цього якомога швидше розпродати квартири у будинках по АДРЕСА_2 і повністю уникнути будь-якої цивільно-правової відповідальності перед Заявниками-інвесторами.

Оскільки дії відповідача ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» свідчать про небажання виконати рішення Вишгородської міської ради про забезпечення прав інвеститорів, що в подальшому може зробити неможливим виконання рішення суду, позивачі змушені звернутись з відповідною заявою до суду про забезпечення її позову «Про примусове виконання обов`язку в натурі в частині виконання рішення Вишгородської міської ради дванадцятій сесії VІ скликання від 27 червня 2012 року №12/26, рішення Вишгородської міської ради №45/5 від 04.10.2018 року про внесення змін та доповнень до п.3 рішення Вишгородської міської ради №19/13 від 27 грудня 2012 року «Про продовження терміну дії договору оренди та надання дозволу на передачу в суборенду земельної ділянки», рішення Вишгородської міської ради шістдесят першої сесії 7 скликання від 12 березня 2020 №61/42 по забезпеченню захисту майнових прав інвесторів», яке представник позивачів просить задовольнити.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12 вересня 2023 року у задоволенні заяви представника позивачів адвоката Калашнюка С.А. про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19 вересня 2023 року виправлено описку в ухвалі суду від 12 вересня 2023 року, зазначивши в резолютивній частині ухвали суду про відмову у задоволенні заяви «представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 адвоката Калашнюка Сергія Андрійовича», замість невірного «представника позивача ОСОБА_2 адвоката Калашнюка Сергія Андрійовича».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвал суду першої інстанції та задоволення заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування скарги зазначено, що дії відповідача ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» свідчать про небажання виконати рішення Вишгородської міської ради про забезпечення прав інвеститорів, що в подальшому може зробити неможливим виконання рішення суду, тому він змушений звернутись з відповідною заявою до суду про забезпечення позову «Про примусове виконання обов`язку в натурі в частині виконання рішення Вишгородської міської ради дванадцятій сесії УІ скликання від 27 червня 2012 року №12/26, рішення Вишгородської міської ради №45/5 від 04.10.2018 року про внесення змін та доповнень до п.3 рішення Вишгородської міської ради №19/13 від 27 грудня 2012 року «Про продовження терміну дії договору оренди та надання дозволу на передачу в суборенду земельної ділянки», рішення Вишгородської міської ради шістдесят першої сесії 7 скликання від 12 березня 2020 року №61/42 по забезпеченню захисту майнових прав інвесторів» про накладення арешту на всі однокімнатні квартири, у житловому комплексі будівництва багатоповерхової житлової забудови по АДРЕСА_1 , за поштовою адресою: АДРЕСА_2 , на 8 чергу будівництва, що будується на земельній ділянці, площею 2,4 га (кадастровий номер: :01:257:0003), майнові права на які оформлені відповідачем ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» () місцезнаходження: 07300, Київська область, м. Вишгород, вулиця Шолуденка, будинок №1, оф.7; тел.НОМЕР_1 на самих себе або передані відповідачем будь-яким іншим особам, або не передані нікому, застосовуючи арешт лише щодо тих квартир, речові права, на які ще не зареєстровані у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на день винесення ухвали про забезпечення позову у справі №363/4403/21.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувані ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що за зазначених у заяві про забезпечення позову обставин, заявником не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, застосування зазначеного в заяві заходу забезпечення позову, забезпечить виконання можливого рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а не застосування такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання цього рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Також, суд зазначав, що як вбачається з тексту ухвали суду при її друкуванні допущено технічну описку в резолютивній частині, а саме: вказано про відмову у задоволенні заяви «представника позивача ОСОБА_2 адвоката Калашнюка Сергія Андрійовича» замість вірного «представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 адвоката Калашнюка Сергія Андрійовича».

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що в провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгородміськреконструкція -1», треті особи: Вишгородська міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Планета Земля ЛТД» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Смартех Системз», про примусове виконання обов`язку в натурі у частині виконання рішення Вишгородської міської ради.

Встановлено, що 12 вересня 2023 року представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Калашнюк С.А. подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі однокімнатні квартири у житловому комплексі будівництва багатоповерхової житлової забудови по АДРЕСА_1 , за поштовою адресою: АДРЕСА_2 , відповідно на 8 чергу будівництва, що будується на земельній ділянці площею 2,4 га (кадастровий номер: :01:257:0003), майнові права на які оформлені відповідачем ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» () місцезнаходження: 07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, будинок №1, оф.7) на самих себе або передані відповідачем будь-яким іншим особам, або не передані нікому, застосовуючи арешт лише щодо тих квартир, речові права на які ще не зареєстровані у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на день винесення ухвали про забезпечення позову у справі №363/4403/21.

За ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень в п 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Суд вірно зауважував, що шляхом застосування заходів забезпечення позову сторони не можуть вирішувати всі виниклі між ними спірні питання.

Також суд зазначав, що за зазначених у заяві про забезпечення позову обставин, заявником не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, застосування зазначеного в заяві заходу забезпечення позову, забезпечить виконання можливого рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а не застосування такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання цього рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги заяви не є визначеними, а заявником не зазначено, на які саме квартири заявник просить накласти арешт та кількість цих квартир, а формулювання: всі однокімнатні квартири у житловому комплексі будівництва багатоповерхової житлової забудови по АДРЕСА_1 , за поштовою адресою: АДРЕСА_2 , відповідно на 8 чергу будівництва, що будується на земельній ділянці площею 2,4 га (кадастровий номер: :01:257:0003), майнові права на які оформлені відповідачем ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1 » () місцезнаходження: 07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, будинок №1, оф.7) на самих себе або передані відповідачем будь-яким іншим особам, або не передані нікому, застосовуючи арешт лише щодо тих квартир, речові права на які ще не зареєстровані у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на день постановлення ухвали про забезпечення позову у справі №363/4403/21, не є конкретним та визначеним, що може призвести до порушення майнових прав невизначеного кола осіб, та надмірного та невиправданого втручання у господарську діяльність відповідача, безповоротних та негативних наслідків для такого відповідача та інших осіб.

Також, суд вірно зазначав, що позивачі обрали неспівмірний вид забезпечення позову із заявленими вимогами, оскільки вжиття заходів забезпечення позову у даній справі не може впливати чи обмежувати майнові права інших фізичних та юридичних осіб, які інвестували власні грошові кошти в будівництво з метою придбання нерухомого майна, а тому відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Щодо ухвали про виправлення описки, то суд першої інстанції, посилаючись на

ст.269 ЦПК України, дійшов вірного висновку, що при виготовленні тексту ухвали допущено технічну описку в резолютивній частині, а саме: вказано про відмову у задоволенні заяви «представника позивача ОСОБА_2 адвоката Калашнюка Сергія Андрійовича» замість вірного «представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 адвоката Калашнюка Сергія Андрійовича».

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 та залишення без змін ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 12 вересня 2023 року та ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 19 вересня 2023 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 12 вересня 2023 року та ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 19 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 07 лютого 2024 року.

Головуючий:

Судді: