Справа № 462/1474/18Головуючий у 1 інстанції
Провадження № 22-з/811/18/24 Доповідач в 2-й інстанції Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

08 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів:Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі № 462/1474/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України Баірової Наталія Михайлівна про стягнення коштів в порядку регресу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в березні 2018р. звернувся в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_2 коштів в сумі 571538 грн. 69 коп. Позов мотивований тим, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 05.10.2015р. стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1039045 грн. 80 коп. боргу, що еквівалентно 49000 дол. США згідно з офіційним курсом НБУ на день винесення рішення. На підставі вказаного рішення суду Залізничним районним судом м.Львова 06.07.2017р. було видано виконавчий лист №462/9079/14-ц. 20.10.2017р. приватним виконавцем Баіровою Н.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання даного виконавчого листа та постанову про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 16.01.2018р. ДП «СЕТАМ» проведено електронні торги з реалізації переданого приватним виконавцем Баіровою Н.М. арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 43,6 кв.м., яка була реалізована на електронних торгах за ціною 560000 грн., з яких 28000 грн. становить винагорода організатора торгів. Кошти за придбану на електронних торгах квартиру розподілено приватним виконавцем Баіровою Н.М. по ВП НОМЕР_1 у сумі 54857,73 грн., яка була перерахована стягувачу ОСОБА_3 у рахунок погашення боргу та 5196,00 грн. зараховані приватним виконавцем Баіровою Н.М. як основна винагорода приватного виконавця по даному виконавчому провадженні. Також, 25.01.2018 року ДП «СЕТАМ» проведено електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 56,1 кв.м., яка реалізована на електронних торгах за ціною - 776930 грн., з яких 38846,50 грн. становить винагорода організатора торгів. Кошти за придбану квартиру на електронних торгах було розподілено приватним виконавцем Баіровою Н.М. по ВП НОМЕР_1 у сумі 670906,91 грн., яка перерахована стягувачу ОСОБА_3 у рахунок погашення боргу та 67090,69 грн. зараховані приватним виконавцем Баіровою Н. М. як основна винагорода приватного виконавця по даному виконавчому провадженні. Залишок нестягнутої суми боргу за виконавчим листом №462/9079/14-ц, який виданий 06.07.2017р. Залізничним районним судом м.Львова перераховані ним на розрахунковий рахунок приватного виконавця Баірової Н.М., для зарахування у рахунок погашення боргу за виконавчим листом. Вказані кошти ним були перераховані згідно наданого приватним виконавцем Баіровою Н.М. рахунку від 14.03.2018р. за №02-01. За наведеного, з відповідача підлягають стягненню кошти в сумі 519522,90 грн. + 52015,79 грн.= 571538,69 грн., що становить половину від суми боргу стягнутої за рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 05.10.2015р. у справі №462/9079/14-ц та половину від суми основної винагороди приватного виконавця Баірової Н.М. та витрат виконавчого провадження.

В процесі розгляду справи, позивач ОСОБА_1 подав до Залізничного районного суду м.Львова заяву про забезпечення позову, в якій просив просив накласти арешт на:

- 1/2 адмінбудинку лісокомбінату у АДРЕСА_2 , загальною площею 450,2 кв.м., що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, 2900-Д, посвідченого 06.12.2007р. приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюк В.;

- житловий будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 182 кв.м., що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 17.08.2007 року, видане виконкомом Львівської міської ради на підставі рішення №594;

- будинок «Р», площею 34,8 га та будинок «Л», площею 31,1 кв.м у АДРЕСА_4 що належить ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу, реєстраційні номери 72 та 74 від 22.01.2002р., посвідчених Сколівською державною нотаріальною конторою.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 20 березня 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 182 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 17.08.2007р., виданого виконкомом Львівської міської ради на підставі рішення № 594.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 05 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 20 березня 2018 року в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову скасувати та прийнято в цій частині нову постанову.

Накладено арешт на:

- 1/2 адмінбудинку лісокомбінату у АДРЕСА_2 , загальною площею 450,2 кв.м., що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, 2900-Д, посвідченого 06.12.2007р. приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюк В.;

- будинок «Р», площею 34,8 га та будинок «Л», площею 31,1 кв.м у АДРЕСА_4 що належить ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу, реєстраційні номери 72 та 74 від 22.01.2002р., посвідчених Сколівською державною нотаріальною конторою.

В решті ухвалу суду залишено без змін.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 22 жовтня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 кошти в сумі 571538 /п`ятсот сімдесят одна тисяча п`ятсот тридцять вісім/ грн. 69 коп.

Стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 5715грн. 38 коп. судового збору.

З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що заочне рішення Залізничного районного суду м.Львова від 22 жовтня 2018 року не оскаржувалось та набрало законної сили 04 грудня 2018 року.

22 січня 2024 року позивач ОСОБА_1 подав до Львівського апеляційного суду заяву про скасування заходів забезпечення позову вжитих постановою Апеляційного суду Львівської області від 05 червня 2018 року.

Заява обгрунтована тим, що сторони у справі виконали рішення у добровільному порядку . Однак на даний час відповідач виявив бажання відчужити позивачу частину адмінбудинку лісокомбінату розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а тому виникла необхідність у знятті накладеного арешту. Просить скасувати вжиті постановою апеляційного суду заходи забезпечення позову.

Перевіривши матеріали заяви, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Аналіз зазначеної норми закону свідчить про те, що у разі ухвалення рішення про задоволення позову, що має місце у цьому випадку, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Як зазначає позивач виконавче провадження у цій справі не було відкрито та рішення виконано в добровільному порядку, а тому заходи забезпечення позову діяли протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили, тобто по 04 березня 2019 року .

До заяви позивач не долучив жодних доказів, які підтверджують, що на цей час майно перебуває під арештом, як і не додано доказів про те, що виконавче провадження не було відкрито.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає, що з заявою про скасування заходів забезпечення позову у цій справі, позивачу необхідно звернутись до суду першої інстанції, тобто до Залізничного районного суду м. Львова, надавши зазначені вище докази.

Такого висновку, суд дійшов зважаючи на те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову була подана до суду першої інстанції . Апеляційний суд забезпечив позов за результатами розгляду апеляційної скарги, тобто виправив допущені судом першої інстанції порушення при розгляді заяви, а тому не може розглядати заяву про скасування заходів забезпечення позову у цьому випадку.

Крім цього, судом встановлено, що ухвалою суду першої інстанції в частині, що не оскаржувалась в апеляційному порядку, також накладено арешт на інше майно, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_3 .

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Наведене свідчить про те, що заяву про скасування забезпечення позову слід подавати до того ж суду, в який була подана заява про забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Враховуючи, що заява про забезпечення позову у даній справі подавалась до суду першої інстанції , а апеляційний суд переглядав ухвалу за результатами розгляду такої заяви в апеляційному порядку, позивачу слід роз`яснити, що заяву про скасування забезпечення позову у цій справі необхідно подавати до суду першої інстанції.

Керуючись ст.158 ЦПК України ,суд апеляційної інстанції,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Ю.Р. МІкуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк