Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2478/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області в м. Олевську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивачки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 в особі представника позивачки адвоката Бондаренка Д.В. звернулася до Олевського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначає, що 18.06.2005 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції за актовим записом № 745. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що на даний час спільне життя подружжя припинилося, у зв`язку з різними поглядами на життя та ведення спільного господарства шлюбні стосунки фактично припинені. Позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. На думку позивачки, шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе, сімя фактично розпалась , у звязку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Також, позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Винару Л.В.

На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація із Олевської міської ради Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 09.11.2023 року зазначену позовну заяву залишено без руху та позивачці надано строк для усунення недоліків.

21.11.2023 року від представника позивачки засобами електронного зв`язку на адресу суду надійшло клопотання по справі № 278/2478/23 на виконання ухвали суду від 09.11.2023 року з додатками. У зазначеному клопотанні представник позивачки просить суд долучити до матеріалів справи роздруківку з електронного кабінету представника в порталі «Електронний суд» та прийняти позовну заяву до розгляду.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 27.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження.

12.01.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному порядку.

В судове засідання позивачка та представник позивачки не з`явились, від позивачки та представника позивача до суду надішли письмові заяви з проханням про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла до суду письмова заява, в якій просить суд слухання справи по стуті проводити без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить задоволити. Відзив на позов відповідач до суду не надав.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. п. 1, 3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сторони з 18 червня 2005 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції за актовим записом № 745 (а.с 15).

Згідно із інформацією Олевської міської ради Житомирської області за вих. № 2615 від 07.11.2023 року місце проживання відповідача ОСОБА_3 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30).

Позивачка не перебуває на обліку з приводу вагітності в КНП «Олевська центральна лікарня» ОМР , що стверджується медичною довідкою від 17.01.2024 року за № 4 (а.с. 65).

Також, в позовній заяві зазначено, що від спільного проживання у шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають, що не заперечується відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази у справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.110,112 СК України з яких слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Із ст.113 СК України слідує, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, тому на даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та шлюбних відносин не підтримують. На даний час ні з боку позивачки, ні з боку відповідача спроб для примирення не було. Така поведінка відповідача створила обстановку при якій спільне проживання і збереження сім`ї є неможливим, а тому примирення між сторонами неможливе. Шлюбних відносин не підтримують, втратили почуття одне до одного, у зв`язку з чим сім`я розпалась остаточно. Позивачка обдумала своє рішення і остаточно визначилася із серйозністю своїх намірів щодо розірвання шлюбу.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що позивачка скористалася правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягала на розірванні шлюбу, відповідач відносно розірвання шлюбу не заперечував.

При цьому відповідачем не подано у визначеному ЦПК України порядку жодного доказу на спростування доводів позивачки, викладених нею у позовній заяві.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивачка не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається та збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено.

Після розірвання шлюбу слід залишити позивачці прізвище « ОСОБА_4 ».

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 13, 81, 89, 133, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представник позивачки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який зареєстрований 18 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції за актовим записом № 745- розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_4 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 01.07.2005 року Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивачки: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя: Л.В.Винар