Справа №522/2101/24
Провадження №2/522/3336/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у якій позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000,00 тисяч гривень щомісяця, до моменту досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 10 000,00 щомісячно до досягнення повноліття.

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві 10-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

22 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача адвоката Черевиченко Неллі Анатоліївни про усунення недоліків позовної заяви, якою усі зазначені в ухвалі недоліки усунуто.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2023 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачеві надано 15-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

08 березня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника відповідача адвоката Карпенко Валерії Ігорівни надійшов відзив, у якому зазначає про те, що відповідач визнає позовні вимоги частково у розмірі 8 000,00 гривень.

27 березня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника позивача адвоката Черевиченко Неллі Анатоліївни про витребування доказів.

Ухвалою суду від 28 березня 2024 року клопотання про витребування доказів повернуто без розгляду.

Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, зареєстрованому 15.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №35, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.9).

За період шлюбу у подружжя народилося двоє дітей:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №4353 від 07.05.2014 року (а.с.11);

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис №1587 від 05.04.2018 року (а.с.10).

Судом встановлено, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа №522/22618/23, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 51 Конституції України, Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У статті 180 СК України вказано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Аналізуючи чинне законодавство, можна прийти до висновку про те, що перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Частинами 1 та 2 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Отже, закон передбачає два способи захисту у справах про стягнення аліментів - у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання дитини з саме з цим із батьків, що вказано у постанові КЦС ВС від 22.11.2022 року у справі №188/1029/19.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Суд додатково зазначає, що відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Це означає, що той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

У позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 10 000 гривень на кожного із них, до досягнення повноліття.

Заяву мотивує тим, що діти знаходяться на її утриманні, батько зовсім не допомагає матеріально та не приймає участі у вихованні дитини, діти ростуть та потребують належного харчування, одягу, що потребує додаткових витрат. Вказує на те, що відповідач працює та отримує мінливий дохід у розмірі 60 000-70 000 гривень.

Проте, позивачка звертаючись до суду не надала належних і допустимих доказів на підтвердження того, що кошти у розмірі 10 000,00 на кожну дитину є необхідним розміром аліментів на їх утримання. Також матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували те, що майновий стан відповідача дозволяє сплачувати заявлений розмір аліментів.

У цілому доводи позивача про те, що відповідач отримує заробітну плату у розмірі 60 000-70 000 гривень є припущеннями, а доказування не може грунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

При цьому витребувати докази за власної ініціативи - суд позбавлений можливості, оскільки, це не узгоджуються з принципом змагальності цивільного судочинства.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів того, що грошова сума у розмірі 10 000,00 гривень на кожну із дітей є сумою, необхідною для їх утримання, а також відсутність доказів про майновий стан відповідача, беручи до уваги те, що відповідачем частково визнано позовну заяву, суд доходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви, стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 4 000,00 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Тому, суд доходить до висновку про наявність підстав для негайного виконання рішення задля належного забезпечення прав та свобод дітей.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 77, 79, 80, 141, 263 265, 279, 282-283 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто, з 13.02.2024 року до моменту досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто, з 13.02.2024 року до моменту досягнення ОСОБА_4 , повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29 березня 2024 року.

Суддя Косіцина В.В.

29.03.2024