Справа №591/1937/23
Провадження № 2/591/275/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «СУМБУД» до ОСОБА_1

про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав від 30 листопада 2014 року №188 з моменту його укладення -

встановив:

В провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «СУМБУД» до ОСОБА_1

про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав від 30 листопада 2014 року №188 з моменту його укладення, укладеного між ПАТ «Сумбуд» та ОСОБА_1 ..

Від представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Кузченко Т.М. 11 грудня 2023 року надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та даний спір має розглядатися в порядку господарського судочинства.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Кузченко Т.М. клопотання про закриття провадження у справі підтримала, просить суд справу закрити та скасувати заходи забезпеченя позову які були накладені ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06.07.2023 року у справі №591/1937/23.

Позивач ПАТ «СУМБУД» про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, представник до суду не з`явився.

Суд, вислухавши думку представника відповідачки, вважає, що клопотання обгрунтоване і справа підлягає закриттю виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивач ПАТ «СУМБУД» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав від 30 листопада 2014 року №188 з моменту його укладення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 30 листопада 2014 року укладено договір купівлі-продажу майнових прав №188 між ПАТ «Сумбуд» та ОСОБА_1 ..

З боку позивача ПАТ «Сумбуд» вказаний договір було підписано посадовою особою цього товариства ОСОБА_2 .

ПАТ «Сумбуд» звернулося до суду та просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав №188 від 30 листопада 2014 року, в обґрунтування позову посилається на те, що укладення цього договору представником ПАТ «Сумбуд» Новицьким Павлом Леонідовичем здійснено з недотриманням інтересів юридичної особи, що полягає у відчуженні майна ОСОБА_3 за ціною, що є значно меншою від звичайних (комерційних) цін відчуження новоствореного майна ПАТ «Сумбуд» станом на момент укладення спірного договору. ПАТ «Сумбуд» вказує, що укладаючи спірний договір представник ПАТ «Сумбуд» Новицький Павло Леонідович діяв поза межами добросовісності, зловживаючи правами на розпорядження майном підприємства.

Тобто, фактично спір виник між юридичною особою та її посадовою особою з приводу завдання посадовою особою збитків укладенням договору купівлі-продажу майнових прав, спір підвідомчий господарським судам незалежно від того, чи є іншим відповідачем у справі як сторона оспорюваного договору фізична особа.

Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Визначити, яким саме судом та за якими правилами має бути розглянутий спір і має судова юрисдикція.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У частині першій статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у ст. 3 ГК України. Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом.

Отже, критеріями розмежування розгляду справ у порядку цивільного чи господарського судочинства є як суб`єктний склад сторін спору, так і характер спірних правовідносин.

При цьому в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 646/6644/17 (провадження № 14-352цс19) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду подібних справ визначальним є характер правовідносин, з яких виник спір. Суб`єктний склад спірних правовідносин є формальним критерієм, який має бути оцінений належним судом.

Враховуючи те, що спір виник між юридичною особою та її посадовою особою з приводу завдання посадовою особою збитків укладенням договору купівлі-продажу майнових прав, наявність якого є визначальним при віднесенні спору до компетенції господарських судів.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 255, 256, 258 - 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «СУМБУД» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав від 30 листопада 2014 року №188 з моменту його укладення.

Повідомити Приватне акціонерне товариство «СУМБУД» що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2023 року по справі №591/1937/23, а саме: заборонити ОСОБА_1 відчужувати у будь-який спосіб нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення офісу №3-4 по АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили направити заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО