Справа № 209/47/23
Провадження № 2/209/44/24
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,

представника третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича, Державного підприємства "Сетам", ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , Державний реєстратор - приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марії Анатоліївни, про визнання недійсним результатів прилюдних торгів та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду 06.01.2023 року з позовом, в якому просить суд:

- визнати недійсними електронні торги, проведені ДП «СЕТАМ» у межах виконавчого провадження № 63729962 та оформлені протоколом від 11.01.2021 року № 521160 та Актом від 18.01.2021року, що відбулися 11.01.2021 року щодо реалізації Чотирикімнатної ізольованої квартири, загальною площею 336,3 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4), яке належало ОСОБА_6 ;

- скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: реєстр № 79, видане 21.01.2021 року ОСОБА_10 , приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу, видане ОСОБА_4 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності на Чотирикімнатну ізольовану квартиру, загальною площею 336,3 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4) на користь ОСОБА_4 , згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 456157 від 21.01.2021 року ОСОБА_11 , приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу, видане ОСОБА_4 .

На обґрунтування позову позивач зазначає, що рішенням Петриківського райсуду Дніпропетровської області у справі №187/998/16-ц, залишеним в силі апеляційним судом та остаточною постановою Верховного суду від 05.10.2020 року, стягнуто з ОСОБА_6 на його користь заборгованість в сумі 576641,31 доларів США. Станом на день подачі цієї позовної заяви рішення в примусовому порядку виконано частково на суму 524,71 доларів США. Постановою приватного виконавця Теличка В.А. від 09.04.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 61793655 з примусового виконання рішення у справі № 187/998/16-ц. Постановою від 09.04.2020 року накладено арешт на все майно ОСОБА_6 . За його заявою це виконавче провадження було закрито 03.12.2020 року та в той же день постановою приватного виконавця Селезньова М. від 03.12.2020 року відкрито заново ВП № 63814711. Постановою приватного виконавця Селезньова М. від 03.12.2020 року накладено арешт на все майно ОСОБА_6 .. Крім того, приміщення з листопада 2016 року перебувало під арештом, накладеним в судовому порядку Петриківським райсудом Дніпропетровської області з метою забезпечення позову ОСОБА_8 у справі № 187/998/16-ц. Також приміщення перебувало під арештом у кримінальному провадженні, а також у іншому цивільному провадженні у справі № 752/2965/19. 03.12.2020 року йому стало випадково відомо, що приватним виконавцем Осельським Є.С. 26.11.2020 року було відкрито виконавче провадження ВП № 63729962 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Патрєвої Ю.П. від 18.11.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 513 про стягнення з ОСОБА_6 за заявою ОСОБА_12 , якому ОСОБА_6 , начебто, заборгував 50000000 грн. за посвідченим приватним нотаріусом Курковською Я.Л. договором позики від 24.04.2010 року. В той же день приватним виконавцем Осельським Є.С. накладено арешт на все майно ОСОБА_6 , без обмеження його розміром боргу та розпочато процедуру примусової реалізації майна ОСОБА_6 . В рамках виконання виконавчого напису було продано 28.12.2020 року на прилюдних торгах, проведених ДП «СЕТАМ» на замовлення приватного виконавця Осельського Є.С., наступні об`єкти нерухомого майна: чотирикімнатна ізольована квартира, загальною площею 336,3 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 4), яка належить ОСОБА_6 . Покупцем стала дочка ОСОБА_6 ОСОБА_4 . Результат прилюдних торгів 21.01.2021 року оформлений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Прожуган М.А., шляхом видачі ОСОБА_4 свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: реєстр № 79. Також вважає, що торги було проведено на підставі підроблених документів, з грубими порушеннями вимог законодавства, за наявності публічних обтяжень (арештів), накладених на майно, що було реалізоване, а єдиною метою торгів було виведення нерухомого майна ОСОБА_6 з-під примусового стягнення на користь ОСОБА_8 шляхом штучного та фіктивного відчуження цього майна дочці ОСОБА_6 , відтак, правочин з продажу приміщення з публічних торгів підлягає визнанню недійсним у зв`язку з чим і звернувся до суду.

03.04.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 05.06.2023 року приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марію Анатоліївну було виключено зі складу відповідачів та залучено до участі у розгляді цивільної справи в якості третьої особи. Також у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича було витребувано завірену належним чином копію матеріалів виконавчого провадження ВП № 63729962, відкритого за заявою ОСОБА_9 .

20.06.2023 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду у судому засіданні.

21.04.2023 року представник третьої особи приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А. адвокат Похвалітій А.А. подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву зазначено, що позивач не був власником спірного майна - квартири АДРЕСА_2 , тому вочевидь його майнові права та/або інтереси не порушувались та не могли бути порушені в результаті продажу такого нерухомого майна відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431. За наявності належним чином оформленого акту про проведенні публічні торги приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган М.А. 21.01.2021 року видала свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів, реєстраційний № 79 на квартиру АДРЕСА_3 , однак державна реєстрація нотаріусом не здійснювалась, оскільки на нерухомому майні були наявні обмеження та обтяження, тому нотаріусом 21.01.2021 року було прийняте рішення за № 56245239 про зупинення державної реєстрації права власності на спірну квартиру.

26.04.2023 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Є.С. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. На обґрунтування відзиву зазначив, що 24.11.2020 року приватним виконавцем, керуючись ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», на виконання виконавчого напису вчиненого 18.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Патрєва Ю.П., зареєстрованого в реєстрі за № 513, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 грошової суми 50 000 000 грн. Зобов`язання виникло на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. 24 квітня 2010 року за реєстровим № 1077. Стягнення провадиться за період з 24 квітня 2010 року по 10 листопада 2020 року, було відкрито виконавче провадження. Того ж дня, на виконання вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», на адресу сторін виконавчого провадження, направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Заходами вжитими, приватним виконавцем, встановлена наявність нерухомого майна, яке зареєстровано за боржником на праві власності, що підтверджується «Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна», яка сформована 25.11.2020 року. З метою своєчасного виконання вимог виконавчого документу, 26.11.2020 року винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_6 в межах суми звернення стягнення за виконавчим документом, з урахуванням основної винагороди та мінімальних витрат виконавчого провадження. Вказана постанова реалізована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (26.11.2020) та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (26.11.2020). В результаті вжитих ним заходів примусового виконання ДП «СЕТАМ» 11.01.2021 року здійснило реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів через веб-сайт в мережі Інтернет, а саме: чотирикімнатна ізольована квартира, загальною площею: 336,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що раніше належала ОСОБА_6 . Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 521160 від 11.01.2021 року (лот № 457308), переможцем торгів став (учасник 2) ОСОБА_4 . Стартова ціна складала 1 598 000 грн., в ході торгів «учасник 2» запропонував найвищу цінову пропозицію у розмірі 1 598 000 грн., яка повністю внесена переможцем торгів, а саме: 79 900 грн. - сума сплаченого гарантійного внеску на рахунок організатора торгів в якості гарантійного внеску, які зараховані в рахунок виконання зобов`язань по оплаті суми 16.12.2020 року; 1 518 000 грн. - сума яку перераховано на депозитний рахунок приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області (продавця), яка остаточно сплачена учасником торгів 18.01.2021 року. Переможцем став учасник 2 ОСОБА_4 , про що 18.01.2021 року видано відповідний акт приватного виконавця. При цьому вимоги позивача щодо захисту його прав в тому числі шляхом визнання недійсними електронних торгів, проведених ДП «Сетам» у межах виконавчого провадження № 63729962, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та скасування державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна реалізовані в межах виконавчого провадження № 63729962 є безпідставними і ґрунтуються на помилковому тлумаченні чинного законодавства. Як зазначає позивач, 09.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. відкрито виконавче провадження (ВП № 61793655) з примусового виконання рішення Петриківського райсуду Дніпропетровської області у справі № 187/998/16-ц, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 заборгованості в сумі 576 641,31 доларів США. Того ж дня приватним виконавцем Теличко В.А. накладено арешт на все майно ОСОБА_6 . Цей арешт внесено до Реєстру згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Є незрозумілим як вищезазначені факти стосуються виконавчого провадження, яке перебувало на виконання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Є.С. та яким чином існування виконавчого провадження у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. (ВП № 61793655) з примусового виконання рішення Петриківського райсуду Дніпропетровської області у справі № 187/998/16-ц, підтверджує незаконність дій приватного виконавця Осельського Є. С. щодо відкриття виконавчого провадження, або унеможливлює відкриття вказаного виконавчого провадження. Також зазначає, що ОСОБА_8 не скористався правом стягувача, передбаченим ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», а саме об`єднання виконавчих проваджень відносно одного й того самого боржника у зведене виконавче провадження, а вже після відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вимог виконавчого напису, звернувся зі своїм виконавчим документом до іншого приватного виконавця. Вказує, що вказані факти вже були предметом адміністративного позову ОСОБА_8 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Є.С, за результатами якого було винесено Третім апеляційним адміністративним судом постанову від 13.09.2022, у справі № 160/16745/20, якою була надана юридична оцінка доводам «позивача», а вони були ідентичними з доводами «позивача» викладеними в даному позові та відмовлено у позові. Також вказує, що позивач «обґрунтовує неправомірність дій приватного виконавця» щодо відкриття виконавчого провадження, начебто підробленим договором позики, однак вказані доводи є необґрунтованими.

20.07.2023 року представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Заєць П.Л. надав суду відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву зазначено, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем нерухомого майна, що придбане нею на прилюдних торгах в процедурі виконавчого провадження. Вказує, що ОСОБА_4 не має жодного відношення до виконавчого провадження, в якому було реалізовано спірне майно, а питання законності виконавчого напису вже було визнано судом у справі № 187/1718/20.

14.12.2023 року представник позивача адвокат Орлова О.А. подала додаткові письмові пояснення по справі, в яких просила позовні вимоги задовольнити. На обґрунтування пояснень зазначає, що приватний виконавець перед передачею майна на торги не зробив оновлених довідок та витягів, а лише доєднав до матеріалів виконавчого провадження загальний витяг по всіх об`єктах, не переконавшись в тому, що саме на час передачі об`єкту на торги цей об`єкт не обмежений у цивільному обороті та може бути предметом прилюдних торгів. Вказує, що виконавцем було порушено порядок реалізації арештованого майна, оскільки постанова про опис та арешт нерухомого майна не містить обов`язкових реквізитів, передбачених ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», а містить лише загальні посилання на площу та адресу об`єкту.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що, 09.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком В.А. було відкрито виконавче провадження № 61793655 та накладено арешт на все майно боржника щодо примусового виконання виконавчого листа № 187/998/16, виданого 09.04.2020 року Дніпровським апеляційним судом Дніпропетровської області (т. 1 а.с.42-43, 127, 130).

03.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О. було відкрито виконавче провадження № 63814711 та накладено арешт на все майно боржника щодо примусового виконання виконавчого листа № 187/998/16, виданого 09.04.2020 року Дніпровським апеляційним судом Дніпропетровської області (т. 1 а.с. 44-47, 132-135).

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 року у справі № 187/998/16-ц позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , ОСОБА_13 про стягнення боргу за договором позики були задоволені частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_13 на користь ОСОБА_8 заборгованість за договором позики від 03.09.2015 року у загальному розмірі 576641,31 доларів США, що згідно з офіційного курсу Національного банку України станом на 12.06.2018 еквівалентно 15045321,41 грн. В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_8 , третя особа: ОСОБА_13 про стягнення заборгованості та визнання грошового зобов`язання припиненим відмовити в повному обсязі (т. 1 а.с. 103-110).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.03.2020 року рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 року у справі № 187/998/16-ц було змінено в частині стягнення судових витрат. В іншій частині рішення суду залишено без змін (т. 1 а.с. 111-115).

Постановою Верховного Суду від 05.10.2020 року рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.2018 року у справі № 187/998/16-ц та Дніпровського апеляційного суду від 12.03.2020 року залишено без змін. Касаційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_13 залишено без задоволення (т.1 а.с. 116-125).

Постановою Верховного Суду від 19.06.2023 року у справі № 187/1718/20 касаційна скарга ОСОБА_8 у справі ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Патрєвої Юлії Павлівни, треті особи: ОСОБА_6 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Євген Сергійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню була залишена без задоволення (т. 2 а.с. 7-20).

24.04.2010 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 51 000 000 грн. з кінцевим терміном повернення 20.11.2021 року, з урахуванням того, що 50 000 000 грн. ОСОБА_6 зобов`язаний був повернути до 10.11.2020 року, а 1 000 000 грн. до 20.11.2021 року (т.1 а.с. 20-22, 97-98).

Відповідно до виконавчого напису № 513 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Патрєвої Ю.П. від 18.11.2020 року, з ОСОБА_6 було стягнуто на користь ОСОБА_9 за договором позики, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. 24.04.2010 року за реєстровим № 1077, грошову суму у розмірі 50 000 000 грн. за період з 24.04.2010 року по 10.11.2020 року (т. 1 а.с. 19, 95-96).

24.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. було відкрито виконавче провадження № 63729962 щодо примусового виконання виконавчого напису № 513, виданого 18.11.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Патрєвою Ю.П., в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 грошової суми у розмірі 50 000 000 грн. (т. 1 а.с. 3 матеріалів виконавчого провадження за АСВП № 63729962).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (т. 1 а.с. 12-29 матеріалів виконавчого провадження за АСВП № 63729962), приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. 25.11.2020 року було зроблено запит щодо об`єктів нерухомого майна ОСОБА_6

26.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. було винесено постанову про арешт майна боржника та постанови про опис та арешт майна у ВП № 63729962 (т. 1 а.с. 31-37, 79-86 матеріалів виконавчого провадження за АСВП № 63729962), відповідно до якої було накладено арешт на все майно боржника, створено заяви про реєстрацію обтяження та описано майно боржника.

27.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності у ВП № 63729962 ФОП ОСОБА_14 , який надав звіт про оцінку вартості спірного майна у розмірі 1 598 000 грн. без ПДВ (т. 1 а.с. 88-89, т.3 а.с. 507-524 матеріалів виконавчого провадження за АСВП № 63729962).

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Є.С. подав заявки до ДП «СЕТАМ» для публікації нерухомого майна: чотирикімнатна ізольована квартира, загальною площею 336,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; (т. 3 а.с. 569-588, 603-605) матеріалів виконавчого провадження за АСВП № 63729962).

Відповідно до протоколу № 521160 проведення електронних торгів від 11.01.2021 року (т. 3 а.с. 735-736 матеріалів виконавчого провадження за АСВП № 63729962) за реєстраційним номером лота 457308 - чотирикімнатна ізольована квартира, загальною площею 336,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 переможцем торгів стала ОСОБА_4 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (т. 3 а.с. 693-700 матеріалів виконавчого провадження за АСВП № 63729962), приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. 09.01.2021 року було повторно зроблено запит щодо об`єктів нерухомого майна ОСОБА_6 за його РНОКПП НОМЕР_1 .

18.01.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Є.С. виніс постанову про зняття арешту зі спірного майна у ВП № 63729962, зробивши 18.01.2021 року повторний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (т. 4 а.с. 803-805, а.с. 823-826 матеріалів виконавчого провадження за АСВП № 63729962).

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Є.С. 26.04.2021 року повернув виконавчий документ стягувачу, а чинність арешту майна боржника була скасована, що підтверджується постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 26.04.2021 року у ВП №63729962 (т. 5 а.с. 1033 матеріалів виконавчого провадження за АСВП № 63729962).

За змістом частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно із ч. 4 ст. 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.

Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, який діяв на час проведення оспорюваних електронних торгів (далі Порядок).

Згідно з Розділом 1 п. 1 Порядку, арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та цінних паперів), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації; електронний аукціон - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних аукціонів, за яким його власником стає учасник, який під час аукціону запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до абз. 1 п. 3 розділу II Порядку, виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами

третім-шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Абзацами 3-5 п. 4 розділу II Порядку визначено, що приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) до Системи. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів. Організатор повертає заявку на реалізацію майна приватному виконавцю у разі зупинення або припинення діяльності приватного виконавця відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частинами 1-4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Частинами 5-6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Частиною 10 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку черговості, визначеної статтею 46 цього Закону (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України "Про заставу" та/або Закону України "Про іпотеку"), а в межах однієї черги, визначеної статтею 46 цього Закону, - у порядку надходження виконавчих документів на виконання.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника; 3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами; 4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету; 5) у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів.

Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19).

У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 року у справі

№ 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Тобто, для визнання судом торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

У постанові від 21 червня 2023 року в справі № 369/5218/19 (провадження № 61-8512св22) Верховний Суд послався на пункти 45-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року в справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) та зазначив, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу). Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Разом із тим, порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статтями 55, 85 цього Закону).

У постанові Верховного Суду України від 29.11.2017 року у справі

№ 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16.

У постанові Верховного Суду від 19.03.2021 року у справі № 1533/660/2012 (провадження № 61-3485св20) визначено, що «для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює».

У постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15 Верховний Суд України зазначив, що дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Проте сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні торгів, повинно бути встановлене порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Таку саму правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 462/2232/16 (провадження № 61-21671св18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18) зазначила, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038.

У пункті 35 постанови від 04 липня 2023 року в справі № 233/4365/18 (провадження № 14-96цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «оскільки продаж майна на публічних торгах є правочином, то оскаржити останній можна за певних умов (зокрема, у разі ефективності такого способу захисту для позивача), а не протокол як документ, який засвідчує вчинення цього правочину. Вимоги про визнання недійсними протоколу публічних торгів є неналежним і неефективним способом захисту. Такий самий підхід слід застосовувати і щодо оскарження іншого документа - акта про проведені електронні торги (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 (пункт 104), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.66)). З огляду на наведене неналежними та неефективними є відповідні дві вимоги позивача».

У постанові від 28 червня 2023 року в справі № 212/11434/21 (провадження № 61-4651св23) Верховний Суд зазначив, що «видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) є передбаченою пунктом 5 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» окремою нотаріальною дією, спрямованою на посвідчення відповідного права переможця аукціону, тобто є юридичним оформленням факту, що відбувся на підставі правочину. На відміну від дій із нотаріального посвідчення правочинів, нотаріус, який вчиняє нотаріальну дію з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, не встановлює дійсні наміри сторін до вчинення правочину, відсутність заперечень щодо кожної з умов правочину, а перевіряє тільки факт набуття права власності на нерухоме майно конкретним набувачем і підтвердження цього права внаслідок проведення прилюдних торгів (див. близькі за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункти 6.21, 6.22). Визнання недійсним свідоцтва як документа, який видав нотаріус для підтвердження права власності переможця аукціону (покупця), не захистить ні інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника, ні такий же інтерес самого боржника. Цей документ не породжує жодного права. Тому позовна вимога про визнання його недійсним не є належним способом захисту (пункти 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2022 року в справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21)».

У Постанові Верховного Суду від 27.07.2023 року у справі № 361/4957/19 (провадження № 61-3927св23) зазначено, що «вимоги про визнання недійсними протоколу проведення торгів, акта про проведені електронні торги та про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів є неналежним та неефективним способом захисту порушеного права, оскільки відновлення прав позивача охоплюється заявленою позивачем вимогою про визнання недійсними прилюдних торгів».

У постанові від 29 червня 2022 року у справі № 727/10017/18 (провадження № 61-7337св21) Верховний Суд зробив висновок про те, що «Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших. […] Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 52), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76)».

У постанові Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 489/5148/18 суд касаційної інстанції вказав, що правочин, учинений боржником у період настання в нього зобов`язання щодо погашення заборгованості перед кредитором, унаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, вчиненого боржником на шкоду кредитору). При цьому та обставина, що правочин з третьою особою якому боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства.

У постановах Верховного Суду від 07 грудня 2018 року у справі № 910/7547/17, від 28 листопада 2019 року у справі № 910/8357/18, від 03 березня 2020 року у справі № 904/7905/16, від 26 травня 2020 року у справі № 922/3796/16 від 17 вересня 2020 року у справі № 904/4262/17 зроблений висновок, що з конструкції частини третьої статті 13 ЦК України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом.

Суд не приймає додаткові пояснення, надані представником позивача, щодо того, що приватним виконавцем не було зазначено у постанові про опис та арешт майна боржника відомостей про матеріал стін, призначення будівлі/споруди, ідентифікатор закінченого будівництвом об`єкта, кількість поверхів або поверхи, на яких розташоване приміщення, оскільки приватним виконавцем дані були внесені відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та звіту про вартість майна і на проведення електронних торгів ДП «Сетам» це не мало впливу. Більше того, матеріали виконавчого провадження не містять доказів, що організатором не було повернуто приватному виконавцю документи для усунення недоліків, як це передбачено п. 4 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріали справи з урахуванням поданих матеріалів виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що позивач не надав належних та достатніх доказів порушення правил проведення електронних торгів, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року за № 2831/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за№ 1301/29431. Також позивачем, крім зазначення того, що договір позики, на підставі якого було винесено виконавчий напис нотаріусом, є фраудаторним не підтверджується належними доказами по справі, а тому підстав для визнання прилюдних торгів недійними у суду немає.

Щодо заявленої позовної вимоги позивача про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів як документа, який видав нотаріус для підтвердження права власності переможця аукціону (покупця), суд приходить до наступного висновку, що дана позовна вимога не захистить ані інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника, ані інтерес самого боржника, оскільки цей документ не породжує жодного права. Таким чином у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити, оскільки вона не є належним способом захисту.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 13, 76, 141, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , адреса для листування: АДРЕСА_5 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича (РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження за адресою: 49000, м. Дніпро, Крутогірний узвіз, 28, прим. 229,, оф. 3), Державного підприємства "Сетам" (, місцезнаходження за адресою: 01034, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ), треті особи: ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_5 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_8 ), Державного реєстратора - приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Прожуган Марії Анатоліївни (місцезнаходження за адресою: 51931, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Медична, 1/11, прим. 18) про визнання недійсним результатів прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Л.Шендрик