Справа № 177/273/24
Провадження № 2-н/177/60/24
У Х В А Л А

12.02.2024

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. розглянувши матеріали заяви Лозуватського житлово-комунального підприємства про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отриману житлово-комунальну послугу з управління побутовими відходами, трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань,-

В С Т А Н О В И В:

08.02.2024 представник заявника звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за отриману житлово-комунальну послугу з управління побутовими відходами за адресою АДРЕСА_1 за період з січня 01.01.2022 по 31.12.2023 у розмірі 1256, 00 грн., інфляційні витрати в сумі 39,59 грн. та 3 % річних в сумі 27,99 грн., а також судовий збір в розмірі 302.80 грн.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу в частині стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч.1 ст. 161 ЦПК України, серед іншого, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Разом з тим, ст. 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє і на даний час.

Постановою КМ України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні?, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою КМ України № 1405 від 29.12.2023, що набрала законної сили 30.12.2023, внесено зміни до вищевказаної постанови КМ України, а саме пункт 1 викладено в такій редакції: «Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285)…..».

Тобто, положення вищевказаної постанови є нормами, які обмежують заборону нарахування та стягнення неустойки, інфляційних нарахувань за несвоєчасну сплату комунальних послуг населенням певних територій, тобто фактично вказана норма погіршує становище споживачів комунальних послуг, що отримують послуги не на територіях визначених у постанові.

Враховуючи викладене, з урахуванням положень ст. 58 Конституції України, яка визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, суд приходить до висновку, що нарахування неустойки та інфляційних нарахувань споживачам, які отримують житлово-комунальні послуги не в межах територіальних громадах, що визначені постановою КМ України № 1405 від 29.12.2023, може здійснюватися виключно з момент набрання чинності вказаними змінами, тобто з 01.01.2024 (наступний день після набрання чинності постановою КМ України № 1405 від 29.12.2023).

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу 08.02.2024, в якій окрім основної суми заборгованості за комунальну послугу, просив суд стягнути 3 % річних та суму інфляційних нарахувань за період з серпня 2022 року по грудень 2023 року, тобто за період в який діяла заборона нарахування та стягнення вказаних нарахувань.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення 3 % річних та сум інфляції не є безспірними, а тому такі стягнення не можуть бути проведені в безспірному порядку, а саме в порядку наказного провадження.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Беручи до уваги викладене, видавши судовий наказ на основну суму боргу, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань, оскільки така вимога не відповідає вимогам ст. 19, 161 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 19, 161, 163, 165-166, 258-261 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Лозуватському житлово-комунальному підприємству у видачі судового наказу в частині стягнення з ОСОБА_1 трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань, нарахованих на суму заборгованості за отриману житлово-комунальну послугу з управління побутовими відходами за період з серпня 2022 року по грудень 2023 року.

Копію ухвали направити заявнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцять) днів з дня її складення та підписання суддею.

Суддя М.В. Березюк