Справа № 456/3524/23
Провадження № 2/456/131/2024
РІШЕННЯ

іменем України

01 лютого 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

з участю секретаря Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Стрийська державна нотаріальна контора про визнання прав та обов`язків користувача земельними ділянками в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька ОСОБА_2 , 1924 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на дозвіл на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з метою передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,37 га, 0,60 га, 0,04 га, 0,07 га, що складають 1,08 га, та для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га, що разом складають загальну площу 1,33 га, які знаходяться в с. Олексичі, Стрийського району, Львівської області. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що її батько ОСОБА_2 , 1924 року народження, склав заповіт, який був посвідчений 17 квітня 1995 року секретарем виконкому Підгірцівської сільської ради Дулиш Л.С., яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить йому і буде належити на день смерті і на що він за законом матиме право заповів позивачу ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олексичі Стрийського району Львівської області помер батько позивача ОСОБА_2 та після його смерті позивач прийняла спадщину в порядку спадкування за заповітом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ПАТ 577876, виданим 22 лютого 2016 року Стрийського державного нотаріальною конторою. 28 березня 2015 року державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. листом за вихідним № 267/02-14 повідомила позивача, що ними заведено спадкову справу за № 439/2015, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки площею: 0,37 га, 0,60 га, 0,04 га, 0,25 га, 0,07 га, які знаходяться в с. Олексичі, Стрийського району, свідоцтва про право на спадщину Стрийська державна нотаріальна контора видати не може, а тому позивачу необхідно звернутися до суду про визнання за собою права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. З архіву батька позивача ОСОБА_2 , а саме з рішення сесії IV демократичного скликання Дашавської селищної ради Стрийського району Львівської області від 02 лютого 2005 року № 265 про надання дозволу на виготовлення технічної документації по підготовці до видачі державних актів на право власності на землю вбачається, що розглянувши заяву ОСОБА_2 жителя с. Олексичі про надання дозволу на виготовлення технічної документації по підготовці до видачі державних актів на право приватної власності на землю та керуючись ст. 12, 118, 186 Земельного кодексу України, ст. 26 п. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", селищна рада вирішила: надати ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення технічної документації по підготовці до видачі державних актів на право приватної власності на землю загальною площею 1,33 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 1,08 га для ведення особистого селянського господарства; ОСОБА_2 замовити виготовлення технічної документації в Стрийському районному відділі земельних ресурсів; виготовлену технічну документацію представити на затвердження у селищну раду та прийняття рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність. Земельна ділянка знаходиться за адресою с. Олексичі. З довідок Стрийського районного відділу земельних ресурсів від 29 червня 2005 р. за № 6/1, № 6/2, № 6/3, № 6/4 та висновку Стрийського районного відділу земельних ресурсів Львівської області № 6/9 вбачається, що батько позивача ОСОБА_2 виконав вимоги пункту 2 рішення Дашавської селищної ради від 02 лютого 2005 року № 265, він замовив виготовлення технічної документації у Стрийському районному відділі земельних ресурсів. Стрийський районний відділ земельних ресурсів виготовив технічну документацію на земельні ділянки площею 1,33 га, які знаходяться в с. Олексичі на території колишньої Дашавської селищної ради, правонаступником якої є Стрийська міська рада, надані для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 , зокрема на земельні ділянки площею: 0,37 га, 0,60 га, 0,04 га, 0,25 га, яким відповідно присвоєно Стрийським районним відділом земельних ресурсів кадастрові номери :04:014:0038; :04:014:0039; :04:014:0037; :04:014:0014 згідно даних внесених в Державний реєстр землі. В подальшому батько позивача важко захворів, довго лікувався, а тому не зміг отримати державні акти на право приватної власності на землю загальною площею 1,33 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 1,08 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в с. Олексичі Стрийського району. Отже, ОСОБА_2 користувався зазначеними земельними ділянками і здійснював їх приватизацію згідно із статтями 118, 186 Земельного кодексу України. Таким чином, право на оформлення права власності на земельні ділянки, яке виникло у спадкодавця ОСОБА_2 на підставі дозволу на виготовлення технічної документації по підготовці до видачі державних актів на право приватної власності на землю загальною площею 1,33 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 1,08 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: с. Олексичі, Стрийського району, складає зокрема об`єм спадкових прав, які відкрилися після його смерті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Представник відповідача Стрийської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи Стрийська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст.1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Із заповіту, посвідченого 17.04.1995 року секретарем виконкому Підгірцівської сільської ради Стрийського району львівської області Дулиш Л.Є. вбачається, що ОСОБА_2 житель с.Олексичі Стрийського району Львівської області на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося, заповів своїй дочці ОСОБА_1 .

З рішення сесії IV демократичного скликання Дашавської селищної ради Стрийського району Львівської області від 02 лютого 2005 року № 265 про надання дозволу на виготовлення технічної документації по підготовці до видачі державних актів на право власності на землю вбачається, що селищна рада розглянувши заяву ОСОБА_2 , жителя с. Олексичі, про надання дозволу на виготовлення технічної документації по підготовці до видачі державних актів на право приватної власності на землю, вирішила надати ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення технічної документації по підготовці до видачі державних актів на право приватної власності на землю загальною площею 1,33 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 1,08 га для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка знаходиться за адресою: с. Олексичі; зобов`язано ОСОБА_2 замовити виготовлення технічної документації в Стрийському районному відділі земельних ресурсів; виготовлену технічну документацію представити на затвердження у селищну раду та прийняття рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність.

З довідки виданої 29.06.2005 року Стрийським районним відділом земельних ресурсів за № 6/1 вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_2 площею 0,37 га наданої для ведення особистого селянського господарства в с.Олексичі, одержала кадастровий номер :04:014:0038 присвоєний Стрийським районним відділом земельних ресурсів.

З довідки виданої 29.06.2005 року Стрийським районним відділом земельних ресурсів за № 6/2 вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_2 площею 0,60 га наданої для ведення особистого селянського господарства в с.Олексичі, одержала кадастровий номер :04:014:0039 присвоєний Стрийським районним відділом земельних ресурсів.

З довідки виданої 29.06.2005 року Стрийським районним відділом земельних ресурсів за № 6/3 вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_2 площею 0,04 га наданої для ведення особистого селянського господарства в с.Олексичі, одержала кадастровий номер :04:014:0037 присвоєний Стрийським районним відділом земельних ресурсів.

З довідки виданої 29.06.2005 року Стрийським районним відділом земельних ресурсів за № 6/4 вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_2 площею 0,25 га наданої для обслуговування житлового будинку в с.Олексичі, одержала кадастровий номер :04:014:0014 присвоєний Стрийським районним відділом земельних ресурсів.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 07.02.2015 року Дашавською селещною радою Стрийського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 22.02.2016 року державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори вбачається, що ОСОБА_1 успадкувала після смерті батька ОСОБА_2 житловий будинок по АДРЕСА_1 .

З відповіді Стрийської державної нотаріальної контори №267/02-14 від 28.03.2023 року вбачається, що Стрийська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_1 , що ними заведено спадкову справу за № 439/2015, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки площею: 0,37 га, 0,60 га, 0,04 га, 0,25 га, 0,07 га, які знаходяться в с. Олексичі, Стрийського району, свідоцтва про право на спадщину видати не можуть, а тому рекомендували ОСОБА_1 звернутися до суду.

Згідно із ст.ст., 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ч.3.1). Окрім того, зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті її батька ОСОБА_2 , 1924 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на дозвіл на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з метою передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,37 га, 0,60 га, 0,04 га, 0,07 га, що складають 1,08 га, та для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га, що разом складають загальну площу 1,33 га, які знаходяться в с. Олексичі, Стрийського району, Львівської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 08.02.2024 року.

Головуючий суддя С. С. Сас