Справа № 127/9693/23
Провадження № 22-ц/801/340/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Матківської М. В., Сопруна В. В.,

з участю секретаря судового засідання: Собцевої А. Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Костецька Олена Василівна, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Шаміної Ю. А. в залі суду в місті Вінниці, повний текст судового рішення складений 04 грудня 2023 року,

в цивільній справі № 127/9693/23 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2023 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого посилалось на те, що 13 березня 2020 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №0162/03/2020/0220.

Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору Банк надає позичальнику кредит в сумі 513 000,00 грн. Кредит надається по 12 березня 2027 року. Відповідно до Кредитного договору кредит надається банком позичальнику шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок ТОВ «Автомир М» ІВАN НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ «Приватбанк» згідно з рахунком на оплату №АМ-0000048 від 12.03.2020. Видача кредиту та перерахування коштів 13.03.2020 підтверджується випискою по особовому рахунку НОМЕР_2 за період з 13.03.2020 по 13.02.2023.

За користування кредитними коштами у межах терміну кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 11,79 % річних (п.1.3.1 Кредитного договору). За користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені Кредитним договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 16,79% річних (п.1.3.2. Кредитного договору). Відповідно до п. 3.5. Кредитного договору проценти за користування кредитними коштами нараховуються на суму строкової та простроченої заборгованості за кредитом з дотриманням умов п. 3.6. цього Договору. Проценти за користування кредитними коштами у межах терміну кредитування нараховуються на залишок строкової заборгованості за кредитом з дотриманням умов п. 3.5.1. Проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим договором, нараховуються на залишок простроченої заборгованості за кредитом з дотриманням умов п. 3.5.2 Кредитного договору. Проценти нараховуються за зобов`язаннями Позичальника з дня одержання кредиту до дня його погашення, враховуючи перший день видачі кредиту та не враховуючи останній день користування кредитом, або до настання події припинення (п. 3.7 Кредитного договору). Проценти нараховуються на залишок заборгованості за кредитом з урахуванням п. 3.5 цього Договору. Банк нараховував проценти за користування кредитними коштами за період з 13.03.2020 по 28.02.2023 в розмірі 39 593,35 грн.

Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору повернення суми кредиту (або повернення суми кредиту здійснюється шляхом договірного списання) здійснюється щомісячно з 1 по 10 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/84 від суми отриманого кредиту, що становить 6 108,00 грн, а останній платіж сплачується у сумі 6 036,00 грн не пізніше 12 березня 2027 року. Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем користування кредитом (окрім останнього місяця користування кредитом) та у день закінчення терміну, на який надано кредит, у відповідності з п.1.2 цього Договору, а також у день дострокового повного погашення заборгованості по кредиту. Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитними коштами виходячи з процентної ставки зазначеної в п.1.3 цього Договору. Позичальник зобов`язався використати кредитні кошти на зазначені у п. 1.1. цього Договору цілі. Повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані комісії, (якщо буде мати місце), нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та порядку згідно цього Договору (п. 4.3.1. Кредитного договору).

Позичальник прострочив повернення чергової частини кредиту та процентів, тому банк 23.01.2023 надіслав лист-вимогу боржнику про дострокове повернення кредиту протягом тридцяти календарних днів від дати отримання вимоги, яка залишилася без реагування.

У зв`язку із невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань та неодноразового прострочення сплати планових платежів утворилася заборгованість у сумі 402 198,33 грн, з яких: 345 372,98 грн заборгованість по кредиту строкова, 17 232,52 грн заборгованість по кредиту прострочена, 3 284,52 грн заборгованість по процентах поточна, 36 308,03 - заборгованість по процентах прострочена.

З цих підстав позивач звернувся до суду із позовною заявою та просив стягнути з відповідача наявну кредитну заборгованість, а також судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №0162/03/2020/0220 від 13.03.2020 у сумі 382 498,33 грн (триста вісімдесят дві тисячі чотириста дев`яносто вісім гривень тридцять три копійки).

В решті вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що суд визнав доведеною обставину порушення умов кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, а тому дійшов висновку, що права позивача порушені та підлягають судовому захисту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У грудні 2023 року адвокат Костецька О. В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки відповідач категорично не погоджується з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2023, вважає, що при його прийнятті судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 606,20 грн 00 коп.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 29.12.2023 для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Войтко Ю. Б., судді: Матківська М. В., Сопрун В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження у цій справі та надано позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, витребувано з місцевого суду матеріали судової справи.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 січня 2024 справу призначено до розгляду 06 лютого 2024 року о 12:00 год. з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що при прийнятті оскаржуваного рішення на користь банку про дострокове повернення кредитних коштів у сумі - 382 498,33 грн. за Кредитним договором, судом першої інстанції:

- жодним чином не враховано агресії російської федерації проти України та її наслідків щодо скрутного становища відповідача (споживача); не застосував до визначених спірних правовідносин, внесення змін до законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану в Україні (Закон України «Про споживче кредитування», внесення змін до положень ЦК України та інших нормативно правових актів, тощо);

- не враховано та не надано оцінки щодо усних пояснень відповідача про вжиття заходів з її боку щодо проведення реструктуризації боргу та відмову банку відповідачу;

- не досліджено та не надано оцінки, загальновідомим для обох сторін фактам та причинам виникнення простроченої заборгованості у відповідача перед банком, зокрема, із врахуванням того, що транспортний засіб, що перебуває в заставі банку, за даним Кредитним договором, перебуває не в користуванні відповідача та не підлягає експлуатації, у зв`язку з цим, у відповідача триває судовий спір в Оболонському районному суді міста Києва з дилерами та постачальниками даного автомобіля і прийняття оскаржуваного рішення на користь банку лишає відповідача будь-яких способів захисту її прав та інтересів.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на причини виникнення заборгованості, а також те, що ОСОБА_1 частково погашала заборгованість в розмірі 19 700,00 грн, що не було враховано в розрахунку заборгованості. Звертає увагу, що у період дії воєнного стану Позичальник звільняється від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань, а також зазначає, що порушення Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором пов`язані з виникненням форс-мажорних обставин, що суд не врахував та ухвалив незаконне рішення.

Крім того, позивачем не було надано можливості відповідачу реструктурувати борг та визначити порядок його сплати шляхом укладення додаткової угоди до Кредитного договору.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача начальник юридичного управління Вінницької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» Михайлишена Л. Л. із доводами та вимогами викладеними відповідачем не погоджується в повному обсязі, оскільки вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції - законним та ухваленим з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням вимог процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вказала, що наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг не відповідають критерію реальності витрат, оскільки адвокат оцінила вивчення та аналіз матеріалів справи № 127/9693/23 та підготовку апеляційної скарги у 10 000 грн., тому вважає розмір вартості наданих послуг, визначених в попередньому розрахунку та заявлених до стягнення, неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, що є підставою для зменшення обсягу витрат на професійну правничу допомогу.

Позиція учасників справи у судовому засіданні

Відповідач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній підстав, а також надала відповідні пояснення.

Представник позивача ОСОБА_2 заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 13 березня 2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0162/03/2020/0220, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в сумі 513 000,00 грн на придбання автомобіля Mazda CX-3 2019 року випуску, який буде використовуватися в особистих та сімейних цілях. Кредит надається банком позичальнику шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок ТОВ «Автомир М» ІВАN НОМЕР_3 відкритий в АТ КБ «Приватбанк» згідно рахунку на оплату №АМ-0000048 від 12.03.2020.

Відповідно до пунктів 1.2.1, 1.2.2 договору кредит надається з 13 березня 2020 року по 12 березня 2027 року. Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 12 березня 2027 р. та в порядку передбаченому цим Договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений за домовленістю сторін на підставі додаткової угоди до цього договору або достроково, відповідно до умов цього договору.

За користування кредитними коштами у межах терміну кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 11,79% річних та фіксованою. За користування кредитними коштами, що не повернуті в терміни, передбачені Кредитним договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 16,79% річних (п.п. 1.3.1, 1.3.2. Кредитного договору).

Відповідно до п. 3.1. кредитного договору повернення суми кредиту (або повернення суми кредиту здійснюється шляхом договірного списання) на рахунок ІВАN НОМЕР_4 , відритий у АБ «Укргазбанк», щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/84 від суми отриманого кредиту, що становить 6108,00 грн, а останній платіж сплачується у сумі 6 036,00 грн не пізніше 12 березня 2027 року.

Відповідно до п. 3.2. кредитного договору щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа місяця наступного, за місяцем користування кредитом (окрім останнього місяця користування кредитом) та у день закінчення терміну, на який надано кредит, у відповідності з п.1.2 цього Договору, а також у день дострокового повного погашення заборгованості по кредиту. Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки, зазначеної в п.1.3 цього Договору, на рахунок ІВАN НОМЕР_4 відритий у АБ «Укргазбанк».

За п. 4.3.5 вказаного кредитного договору позичальник зобов`язується на вимогу банку достроково повернути кредит, сплатити нараховані комісії, нараховані проценти користування кредитними коштами, платежі, згідно п. 5.3 цього договору та можливі штрафні санкції у випадках, передбачених цим договором, договором застави та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 4.2.3 цього договору вимога про дострокове виконання позичальником своїх зобов`язань по цьому договору направляється позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від банку.

Банк свої зобов`язання виконав, що підтверджується випискою по особовому рахунку та не заперечується відповідачем.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконувала умови кредитного договору №0162/03/2020/0220 від 13.03.2020 у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Як слідує із розрахунку заборгованості за кредитним договором №0162/03/2020/0220 від 13.03.2020 та виписки по рахунку позичальника, станом 28.02.2023 розмір заборгованості складає 402 198,33 грн, з яких: 345 372,98 грн - заборгованість по кредиту строкова, 17 232,00 грн - заборгованість по кредиту прострочена, 3 284,52 грн - заборгованість по процентах поточна, 36 308,83 грн - заборгованість по процентах прострочена. Даний розрахунок здійсненний за період 13.03.2020 по 28.02.2023 та саме ця сума є предметом позовних вимог (а.с.4-12).

Разом з тим, із виписки з особового рахунку ОСОБА_1 з 01.03.2023 по 10.11.2023 встановлено, що відповідачем було погашено частину заборгованості в розмірі 17 700,00 грн ((10.03.2023 3 500,00 грн, 11.04.2023 4 000,00 грн, 09.05.2023 6 200,00 грн, 08.09.2023 2 000,00 грн, 18.10.2023 2 000,00 грн), що також підтверджується копіями наданих відповідачем квитанцій (а.с.78-82).

Крім того, з копії квитанції по платіжної інструкції на переказ готівки №14119 від 13.11.2023 (ПАТ АБ «Укргазбанк») слідує, що відповідачем також було здійснено оплату на виконання вимог вищевказаного кредитного договору в розмірі 2 000,00 грн.

Тобто ОСОБА_1 погашено заборгованість в розмірі 19 700,00 грн, яка не врахована в розрахунку, а отже заборгованість за кредитним договором становить 382 498,33 грн (402 198,33 грн - 19 700,00 грн).

Позивачем на адресу ОСОБА_1 надсилалася вимога, в яких банк просив повернути кошти за кредитним договором, однак направлена вимога залишилися без реагування (а.с.20-21).

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, перевіривши надані позивачем розрахунки та взявши до уваги умови кредитного договору, визнав доведеною обставину порушення умов кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, а тому дійшов висновку, що права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений і складає в цілому 382 498,33 грн, в добровільному порядку заборгованість не погашена, отже, вказана сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду з наступних підстав.

Підставою позову визначено невиконання кредитних зобов`язань відповідачем, що пов`язані з отриманням нею кредитних коштів в сумі 513 000 грн..

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України ).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У зв`язку із невиконанням відповідачем належним чином, взятих на себе зобов`язань та неодноразового прострочення сплати планових платежів по заборгованості, керуючись п. 4.2.3. Кредитного договору та частиною другою статті 1050 ЦК України відповідно до якої, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, банк пред`явив достроково до стягнення частину кредиту, що залишилася до погашення в розмірі 345 372,98 грн, а також прострочену, станом на 28.02.2023, заборгованість, з яких: 17 232,52 грн - заборгованість по кредиту прострочена, 36 308,03 - заборгованість по процентах прострочена та поточну заборгованість по процентах - 3 284,52 грн.

Отже суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором. Дія воєнного стану не звільняє особу від виконання зобов`язань за Кредитним договором, а особа, лише звільняється від відповідальності за таке порушення, однак банк не пред`являв вимогу щодо стягнення коштів за порушення виконання грошового зобов`язання.

Також безпідставним є твердження відповідача про те, що наявність форс-мажорних обставин виключає дострокове стягнення заборгованості за Кредитним договором, оскільки стаття 617 ЦК України визначає обставини непереборної сили як підставу для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань, однак, банк не стягує з ОСОБА_1 кошти за порушення виконання грошового зобов`язання.

Крім того, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку, такий правовий висновок сформулював Верховний Суд у своїх постановах від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 09.11.2021 у справі № 913/20/21.

Таким чином, при форс-мажорних обставинах обов`язок належного виконання взятих на себе зобов`язань зберігається, звільняється боржник лише від штрафних санкцій, які учасник договірних відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Щодо обґрунтованості розміру позовних вимог, то розрахунок заборгованості зроблений станом на 28.02.2023. Разом ОСОБА_1 почала здійснювати часткове погашення заборгованості з 10.03.2023, тому ці погашення не могли бути відображені у розрахунку.

Суд першої інстанції дослідив докази щодо часткової сплати боргу (платіжні документи та виписки) та встановив, що ОСОБА_1 погашено заборгованість в розмірі 19 700,00 грн, яка не врахована в розрахунку та стягнув заборгованість за кредитним договором з врахуванням підтверджених погашень в розмірі 382 498,33 грн (402 198,33 грн - 19 700,00 грн).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів дійшла до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, тому судові витрати понесені у зв`язку з апеляційним переглядом справи необхідно залишити за особою, яка звернулась із апеляційною скаргою.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Костецька Олена Василівна, залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2024 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: М. В. Матківська

В. В. Сопрун