Справа №944/6542/21
Провадження №2/944/259/23
УХВАЛА

13.02.2024 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря Василиці Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Яворові, яке було проведено в режимі відеоконференції в цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27 березня 2023 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат,-

В С Т А Н О В И В:

02.05.2023року заявник звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27 березня 2023 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат.

Вобгрунтування заяви покликається на те, що в період з 06 березня 2022року по 07 квітня 2023 року вона перебувала за кордоном, а саме, в республіці Польща, що підтверджується штампами в закордонному паспорті.Дане рішення їй було скеровано за місцем її проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , яке вона отримала після повернення з РП додому.

Просить звернути увагу на те, що Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 18.09.2019 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих вилученням за рішенням суду житлового будинку задоволено частково. Стягнуто з неї, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на відшкодування збитків, завданих вилученням за рішенням суду житлового будинку збитків в розмірі 1 483 000 (один мільйон чотириста вісімдесят три тисячі) гривень. В решті позовних вимогах було відмовлено.

Постановою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду від 02.03.2021 року рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18.09.2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 06.10.2021 р. по справі № 460/2694/17, касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18.09.2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02.03.2021 року залишено без змін.

18.05.2021 року приватним виконавцем Білецьким І.М. відкрито виконавче провадження №65474604 в ході якого рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18.09.2019 року було виконане в повному обсязі, а виконавче провадження закінчено, про що 26.10.2021року винесено постанову. Тобто, виходячи з правомірності заявлених вимог по даній справі, за період здійснення виконавчого провадження, інфляція та 3% річних не повинні були нараховуватися позивачем. Натомість, згідно з розрахунком, долученим до матеріалів справи, вбачається нарахування і за вказаний період, тобто до 26 жовтня 2021року.

Просить заяву задовольнити, скасувати рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27.03.2023 рокув цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат.

Представник позивача адвокат Мельник О.Я. в судовому засіданні вимоги заяви заперечив, покликався на подані суду письмові пояснення, з яких слідує, що заявником при подачі даної заяви не подано жодних доказів про поважність причин неявки в судові засідання під час розгляду даної справи та не повідомлення їх суду. Заявник вказує, що в період з 06.03.2022року по 07.04.2023року вона перебувала за кордоном, проте, розгляд справи проводився з грудня місяця 2021року. Крім цього, в судовому засіданні, яке було проведено 20.05.2022року, був присутній її представник адвокат Басик А.М. Заявником не надано доказів, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи. Щодо посилання заявника про нарахування в суму боргу інфляційних втрат та 3% річних, то такі входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які слід сплатити кредиторові. Просить відмовити у перегляді заочного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27.03.2023року у справі №944/6542/21.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги заяви підтримав. Просить скасувати заочне рішення та призначити справу до судового розгляду.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Судом встановлено, що 27 березня 2023 року Яворівським районним судом Львівської області судом в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3% річних за період з 18.09.2019 по 26.10.2021 в розмірі 93733 (дев`яносто три тисячі сімсот тридцять три) грн. 73коп. та інфляційних витрат в розмірі 219780 (двісті дев`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят)грн. 60коп. Всього вирішено стягнути 313 514 (триста тринадцять тисяч п`ятсот чотирнадцять) грн. 33коп. Крім цього, вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 080 (чотири тисячі вісімдесят) грн 30 коп.

02 травня 2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, у якій просить скасувати рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27.03.2023року, оскільки, не погоджується із сумою нарахованих 3% річних за період з 18.09.2019 по 26.10.2021 в розмірі 93733грн. 73коп. та інфляційних витрат в розмірі 219780грн. 60коп.

Розглядаючи доводи заявника щодо підстав перегляду заочного рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за умов, що відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, та відповідач надає докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст.77,78 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ч.ч. 1-4 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, необхідним у цій категорії справ (заяви про перегляд заочного рішення), є також доведення та належне обґрунтування відповідачем перед судом наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, які, вочевидь, не були подані суду та про які суду не було відомо. Однак, дана обставина не була доведена представником відповідача, оскільки усі твердження заявника щодо обґрунтованості заявлених вимог фактично зводяться до того, що під час ухвалення заочного рішення було порушено правила територіальної підсудності, однак дана обставина досліджувалася судом на стадії відкриття провадження у справі.

Відповідно доположень ст.2ЦПК України, завданням цивільного судочинства єсправедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб,прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно стаття 11 ЦПК, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги про скасування заочного рішення, представник відповідача у поданій заяві посилається, зокрема, на те, що остання не отримувала повісток про судові засідання, так як була за кордоном.

При цьому, частинами 1 та 3 ст. 128 ЦПК України визначено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Зокрема згідно з ч. 6 вказаної статті судова повістка з копіями відповідних документів надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення адресу відповідного учасника справи, у випадку якщо у нього відсутня офіційна електронна адреса, за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Також відповідно до п. 2 ч. 7 даної статті у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

При цьому згідно з ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

У такому випадку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім цього, 02.12.2021року відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було скеровано запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача та з отриманої судом 07.12.2021року відповіді вбачалось, що місцем реєстрації останньої є адреса: АДРЕСА_2 за цією адресою позивачкою було отримано рекомендовані повідомлення 29.01.2022року,23.12.2022, 24,02.2023.

За адресою : АДРЕСА_1 , отримала 03.02.2022, 27.02.2023, 20.06.2023, 03.11.2023.

20.05.2022 адвокат Басик заявив клопотання про скерування матеріалів справи до Галицького районного суду м.Львова, оскільки, ОСОБА_3 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 14.02.2022року, однак, беручи до уваги інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачки від 07.12.2021року, на підставі якої було відкрито провадження у справі, представнику відповідача було відмовлено в задоволенні клопотання, та в подальшому повістки про виклик в судове засідання відповідачки скеровувались на дві адреси, а саме, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 .

Тобто, відповідачці ОСОБА_3 скеровувалися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації та проживання судові повістки з інформацією про час та місце проведення всіх судових засідань у даній справі, та такі повернулись до суду з відміткою про вручення за вказаними адресами, також в судовому засіданні в процесі розгляду справи, приймав участь уповноважений нею представник.

Згідно з п.2 ч.3 ст.287 ЦПК України, в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з"явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заявником не надано доказів, які б впливали на правильність прийняття зазначеного заочного рішення, зазначені заявником підстави для скасування заочного рішення не впливають на суть рішення та не є такими, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції,оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

За наведених обставин перегляд та скасування заочного рішення суду, яке набрало законної сили у встановленому порядку, порушуватиме принцип правової визначеності та суперечитимест.11 ЦПК України з огляду на відсутність обґрунтованих заперечень відповідача проти позову.

У зв`язку з вищенаведеним, суд зазначає, що відповідач не надав будь-яких доказів, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом при винесенні рішення, оскільки, обґрунтуванням заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті, а тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Частиною 4статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-261, 287-289 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27 березня 2023 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Роз?яснити сторонам, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.