Справа № 645/6187/23
Провадження № 2/639/634/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Гаврилюк С. М.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Лени, райвідділу Жовтневого району в особі його начальника про відшкодування орендної плати,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Лени (вул. Благовещінська, 29а, 3 поверх), райвідділу Жовтневого району в особі його начальника, в якій просить стягнути з відповідача орендну плату у розмірі 19590 грн, за комунальні платежі у розмірі 16400,00 грн та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.11.2023 позовну заяву передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова з тих підстав, що адреса місцезнаходження відповідача Відділ поліції № 1 ХРУП № 3 (Новобаварський ВП) м. Харків, пр. Любові Малої, 45, що є територією Новобаварського району м. Харкова.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.02.2024 справу передано в провадження судді Гаврилюк С.М.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов до висновку про необхідність направлення даної цивільної справи за підсудністю до іншого суду з наступних підстав.

Загальні правила цивільного судочинства встановлені Цивільним процесуальним кодексом України та вимагають дотримання правил територіальної, предметної та суб`єктної юрисдикції.

Відповідно до положень статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За змістом ч. 15 ст. 28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Статтею 30 ЦПК України визначена виключна підсудність справ, за змістом частини 1 якої позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Предметом позову у даній справі є стягнення орендної плати за приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та за комунальні послуги, що надавались на зазначену адресу.

Отже, нерухоме майно, з приводу якого виник спір, знаходиться в Холодногірському районі м. Харкова та справа відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Ленінського районного суду м. Харкова.

16 лютого 2021 року Велика палата Верховного Суду у справі № 911/2390/18 розглянула питання про те, чи поширюються правила територіальної підсудності до спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, на спори, предметом яких є грошові кошти в межах розрахунку за таке майно, чи їх предметом має бути нерухоме майно безпосередньо. Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Позиція Великої Палати Верховного Суду ґрунтується, зокрема, на висновку, про те, що враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових. Тому на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, щодо користування нерухомим майном поширюються норми ч. 3 ст. 30 ГПК України (виключна підсудність).

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного Цивільного процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Суд, дослідивши висновки, що містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 та врахувавши, що предметом спору у даній справі є стягнення грошових коштів, зокрема, у вигляді орендної плати та за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , тобто позовні вимоги опосередковано пов`язані із нерухомим майном і стосується прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном, місцезнаходження якого є АДРЕСА_1 , дійшов висновку про направлення справи за позовом ОСОБА_1 до Лени (вул. Благовещінська, 29а, 3 поверх), райвідділу Жовтневого району в особі його начальника про відшкодування орендної плати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Ленінського районного суду м. Харкова, за місцезнаходженням нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 27, 30, 31, 32, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова за підсудністю матеріали цивільної справи № 645/6187/23 (провадження № 2/639/634/24) за позовом ОСОБА_1 до Лени , райвідділу Жовтневого району в особі його начальника про відшкодування орендної плати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Світлана ГАВРИЛЮК