У Х В А Л А

09 лютого 2024року м. Київ

Справа № 367/2126/22

Провадження: № 22-ц/824/7429/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О., суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Римаренко Ірини Василівни в інтересах ОСОБА_1 ,

на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 13 грудня 2023 року, постановлену під головуванням судді Горбачової Ю. В.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності,

у с т а н о в и в:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Римаренко І. В. в інтересах ОСОБА_2 направила 22 січня 2024 року засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду.

26 січня 2024 року цивільну справу витребувано з суду першої інстанції.

08 лютого 2024 року матеріали справи № 367/2126/22 надійшли до Київського апеляційного суду.

Однак, поданаапеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 356 ЦПК України, апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Пунктом 1 частини четвертої статті 356 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Частина перша статті 58 ЦПК України передбачає, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У відповідності до частини четвертої статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Частиною першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, визначено: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як убачається із матеріалів справи, повноваження адвоката Римаренко І. В. були підтверджені відповідним ордером, ордер виданий на представлення інтересів позивача лише в суді першої інстанції. Договір про надання правової допомоги в матеріалах справи відсутній. В той же час до апеляційної скарги будь-яких документів ( ордер, довіреність) на підтвердження повноважень адвоката на надання правничої допомоги ОСОБА_2 в Київському апеляційному суді не долучено.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Оскільки, адвокат Римаренко І. В не надала жодних доказів на підтвердження її права діяти від імені та в інтересах ОСОБА_2 , то подану нею апеляційну скаргу слід повернути як таку, що підписана особою, яка не має право її підписувати.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що наявність у суду належних доказів дійсної волі учасника справи на уповноваження певної особи на представництво є обов`язковим для реалізації права на звернення до суду, зокрема, суду апеляційної інстанції, та не є обмеженням гарантованого права на доступ до суду. Зазначені докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно чинності уповноваження представника на момент вчинення ним певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом делегованих повноважень.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з вказаною заявою до суду, у тому порядку, який встановлений Законом, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Римаренко Ірини Василівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 13 грудня 2023 року повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т. О. Невідома

Судді: С. М. Верланов

В. А. Нежура