Провадження № 2/591/1704/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Ніколаєнко О.О.,
за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника третьої особи Лютого М.В.,
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить задовольнити з підстав, викладених у позові.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою суду від 03.01.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 29 січня 2024 року. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Зарічному ВДВС у м.Суми перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_2, до складу якого входять :
Відповідно до ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" Зарічним відділом державної виконавчої служби у місті Суми було виставлено на продаж майно ОСОБА_3 , а саме гараж літ. "Б", загальною площею 365,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Внаслідок нереалізації майна боржника на третіх електронних торгах, в листопаді місяці 2020 року ОСОБА_4 отримав повідомлення від Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми № 124514 від 26.11.2020, в якому йому було запропоновано, в порядку ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження", залишити за собою нереалізоване майно боржника в рахунок погашення боргу. Різниця між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягала стягненню в сумі 125840,12 грн була сплачена ОСОБА_4 згідно квитанції від 05.01.2021. У зв`язку з цим, заступником начальника відділу Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми було винесено постанову та складено акт про передачу ОСОБА_4 майна боржника в рахунок погашення боргу від 21.01.2021 ВП № НОМЕР_3. Разом з тим, рішенням Сумського окружного адміністративного суду 21.09.2021 у справі № 480/1244/21 задоволено адміністративний позов до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми про визнання протиправними та скасування постанови та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Визнано протиправними та скасовано постанову та акт заступника начальника відділу Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 21.01.2021 ВП № НОМЕР_3. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2022 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі № 480/1244/21 залишено без змін.
Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 11.05.2023 у справі № 592/2743/23, залишеного без змін постановою Сумського апеляційного суду від 14.09.2023, задоволено позов ОСОБА_4 до Зарічного ВДВС, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_4 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 115876 грн 07 коп та 1158 грн 76 коп судових витрат (а.с.17-22).

З метою досудового врегулювання, на адресу ОСОБА_2 направлялася вимога від 02.12.2022 та вимога від 12.07.2023 щодо добровільного повернення перерахованих коштів, направлені за місцем його реєстрації (а.с.9-11,16).

Вимоги відповідачем були проігноровані, кошти не повернуті.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. При цьому набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним, а ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані іншими спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. ч. 1 та 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Аналогічна практика міститься у висновках Верховного суду у постановах від 28 січня 2020 року в справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року в справі № 910/1531/18, від 08 вересня 2021 року в справі № 201/6498/20.

Передбачений статтею 1212 ЦК України вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав. Отже, предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом (стаття 1215 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що при визначенні того чи підлягають безпідставно набуті грошові кошти потерпілій особі слід враховувати, що акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад, зокрема, добросовісності. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів.

Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 11.05.2023 у справі №592/2743/23 стягнуто з Зарічного ВДВС у м.Суми на користь ОСОБА_4 безпідставно набуті кошти в сумі 115876,07 грн. та 1158,76 грн. судових витрат . Сплачені позивачем відповідачу в розмірі 66357,09 грн. є безпідставно набутим майном.

Згідно зі ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на безпосередній вимозі закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Вищевказане узгоджується з позицією Верховного Суду викладеній в постанові від 19 червня 2019 року у справі № 643/822/17, провадження № 61-21998св18.

Тобто, зважаючи на те, що предметом позову є повернення коштів, стягнутих за рішенням суду, суд вважає, що відповідно на спірні правовідносини розповсюджується дія ст.1212 ЦК України, оскільки в даному випадку відповідач набув майно (грошові кошти в зазначеному розмірі) за рахунок позивача на підставі рішення суду, яке було фактично виконано, однак, в подальшому скасоване, а тому отримані кошти є безпідставно набутим майном.

На підставі вказаних норм, враховуючи, що відповідач не повернув в добровільному порядку безпідставно отримані кошти, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Сума в розмірі 66357,09 грн. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 206, 256, 264, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції безпідставно набуті кошти в розмірі 66357,09 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн., сплачений при зверненні до суду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: просп. Перемоги, 6, м. Суми, .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа: Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28.

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2024.

Суддя О.О. Ніколаєнко