Справа № 195/1208/23
Провадження № 2/195/19/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

19.03.2024 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Колодіної Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Левкович І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Звєрєва Вікторія Валеріївна, до ВК Томаківської селищної ради Томаківського району, Дніпропетровської області, третя особа без самостійних вимог - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Звєрєва Вікторія Валеріївна, до ВК Томаківської селищної ради Томаківського району, Дніпропетровської області, третя особа без самостійних вимог - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпро Дніпропетровської області помер батько позивача ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 26.07.2021 року Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ступінь родинних відносин позивача із померлим батьком підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області.

Так, у 2020 році батько позивача захворів на онкологію, позивач постійно до дня його смерті за ним доглядав, був єдиним членом його родини. Батько позивача помер у лікарні м. Дніпро, організація похорону повністю здійснювалась за його рахунок та його силами. Позивач гостро переживав втрату рідної йому людини, бо вони з батьком були дуже близькі, його смерть завдала позивачу сильного стресу. Війна лише усугубила його і без того пригнічений стан.

До нотаріальної контори для оформлення спадкового права позивач звернувся у червні 2023 року, бо почав проходити організаційні заходи по подальшій мобілізації.

На підставі постанови нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Балашової В. від 14.06.2023 року він отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого законом (ст.1270ЦК України), а також тому, що у свідоцтві про право власності на нерухоме майно, яке видане його померлому батьку 25.03.2010 року органом приватизації ДП ДСПМК «Сантехнік» Дніпрооблагропромбуд, відсутня печатка та підпис посадової особи.

Так, до кола спадкового майна померлого ввійшов житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.03.2010 року серії ЯЯЯ № 800422, виданого органом приватизації ДП ДСПМК «Сантехнік», згідно розпорядження органу приватизації від 19.03.2010 р. №1, засвідченого Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25689933 від 25.03.2010 року серії ССР № 716631.

Реєстрація права власності на зазначений об`єкт нерухомості за ОСОБА_2 також засвідчується інформаційною довідкою КП «Нікопольське районне бюро технічної інвентаризації» ДОР» від 12.06.2023 року за вих.№ 117, а також підтверджується технічним паспортом на домоволодіння (інвентаризаційна справа № 23-171, реєстровий номер 29093929).

Позивач в позовній заяві просить суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем та визнати за ним право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Від представника позивача адвоката Звєрєвої В.В. до суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, судовій збір просить зарахувати на користь держави.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився. Від селищного голови Івана Калашника до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, надати інші документи та пояснення, що стосуються предмету спору не мають можливості, просять прийняти рішення на розсуд суду. Також просять суд звільнити їх від сплати судового збору.

Від представника третьої особи також надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Також представник повідомляє суд про наявності непогашеної заборгованості за кредитним договором № б/н від 24.09.2007 року у розмірі 23190, 00, згідно претензії кредитора.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з неявкою сторін, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.

За загальним правилом статей 4,15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Частиною 1, 3 ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно вимог ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положеннями ч.3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Саме постійне проживання зі спадкодавцем на час смерті, а не реєстрація за певною адресою, є підставою для спадкування.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Відповідно до постанови Верховного Суду № 355/832/17 від 10.04.2020 року, судом встановлено, що державна реєстрація позивача за певною адресою, сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті батьків за адресою реєстрації.

Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, в якому зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 року «24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюєтся або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно вимог ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Згідно вимог ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналогічні роз`яснення надані в абзаці 2 пункту 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин № 5 від 30.03.2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження громадянин ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого ПОВТОРНО 13.06.2023 року Томаківським відділом реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), серія НОМЕР_3 , актовий запис № 12 від 04.02.1989 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 26.07.2021 року Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро), серія НОМЕР_4 , актовий запис № 1886 від 26.07.2021 року, громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпрі Дніпропетровської області.

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.03.2010 року серії НОМЕР_5 , виданого органом приватизації ДП ДСПМК «Сантехнік» Дніпрооблагропромбуд громадянину ОСОБА_2 на підставі розпорядження органу приватизації № 1 від 19.03.2010 року на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 .

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Обласного комунального підприємства «Томаківське бюро технічної інвентаризації» № 25689933 від 25.03.2010 року прийнято рішення про реєстрацію права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , номер запису 171 в книзі 23 за громадянином ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки КП «Нікопольське районне бюро технічної інвентаризації» № 117 від 12.06.2023 року, із врахуванням архівних матеріалів станом на 31.12.2012 року, наявна наступна інформація: реєстраційний номер майна 29093020; тип об`єкта: Житловий будинок з будівлями та спорудами; адреса об`єкта: АДРЕСА_1 ; номер реєстраційного запису у реєстровій книзі: 23-171; дата державної реєстрації об`єкту нерухомості: 25.03.2010 року; власник, частка: ОСОБА_2 , 1/1 ч.; опис об`єкта: «А» Житловий будинок; «Б» Сарай; «Б-1» Сарай; «В» Літній душ; «Г» Убиральня; споруди; загальна та житлова площа: загальна 141, 90 м2; житлова 56,30 м2; на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно ЯЯЯ № 800422 від 25.03.2010 р.

Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду станом на 03.03.2009 року власником домоволодіння АДРЕСА_1 , вказано громадянина ОСОБА_2 .

Згідно копії домової книги на домоволодіння АДРЕСА_1 , 28.09.1994 року внесені відомості про приписку громадянина ОСОБА_1 , 1989 року народження. Також наявний штамп про вибуття особи. Однак, інформація про вибуття особи викладено неякісним шрифтом, у зв`язку з чим у суду відсутня можливість з`ясування точної дати вибуття з даної адреси громадянина ОСОБА_1 .

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Віри Балашової від 14.06.2023 року громадянину ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, т.я. останній спадщину, яка відкрилася після смерті батька громадянина ОСОБА_2 , в передбачений законом термін не прийняв. Крім того, в свідоцтві про право власності на нерухоме майно, яке видано 25.03.2010 року органом приватизації ДП ДСПМК «Сантехнік» Дніпрооблагропромбуд серії ЯЯЯ № 800422 відсутня печатка та підпис посадової особи.

Згідно листа директора ДП Дніпропетровської спеціалізованої пересувної механізованої колони «Сантехнік» об`єднання «Дніпрооблагропромбуд» ОСОБА_3 від 17.07.2023 року на адресу представника ОСОБА_1 адвоката Звєрєвої В.В. щодо підписання та скріплення підпису печаткою «ДП «Сантехнік» Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.03.2010 року, серія ЯЯЯ № 800422, виданого органом приватизації ДП «Сантехнік» ОСОБА_2 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , керівник органу приватизації ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , органу приватизації на підприємстві не існує.

Згідно довідки начальника земельного відділу ВК Томаківської селищної ради Дніпропетровської області № 78 від 09.06.2023 року земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,15 га, кадастровий номер відсутній, знаходилася у користуванні померлого ОСОБА_2 .

Згідно довідки головного ьспеціаліста відділу реєстрації ВК Томаківської селищної ради, Томаківського району, Дніпропетровської області, № 973 від 18.06.2023 року громадянин ОСОБА_1 дійсно проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . За данною адресою проживав він без реєстрації разом із батьком ОСОБА_2 , постійно.

Згідно довідки головного спеціаліста відділу реєстрації ВК Томаківської селищної ради, Томаківського району, Дніпропетровської області, № 324 від 12.06.2023 року громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов ВК Томаківської селищної ради Дніпропетровської області № 216 від 03.07.2023 року громадянин ОСОБА_1 фактично без реєстрації проживав з батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Аналізуючи вищезазначені докази в їх сукупності, та враховуючи те, що основною умовою для визнання спадкоємцем таким, що своєчасно прийняв спадщину, є факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не факт реєстрації місця проживання спадкоємця за адресою місця реєстрації спадкодавця, суд приходить висновку про обгрунтованність вимог позивача про встановлення факту постійного проживання позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем батьком ОСОБА_2 та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, т.я. сам факт реєстрації місця проживання громадянина за певною адресою не зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не може бути доказом того, що позивач, як спадкоємець, не прийняв спадщину після померлого ОСОБА_2 .

Суд також вважає необхідним задовольнити вимоги позивача відносно визнання за ним права власності на домоволодіння, яке належало його померлому батьку.

Крім того, суд приймає до уваги заяву представника позивача про залишення за позивачем судових витрат по цивільній справі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 265, 268, 280, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Звєрєва Вікторія Валеріївна, до ВК Томаківської селищної ради Томаківського району, Дніпропетровської області, третя особа без самостійних вимог - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт постійного проживання громадянина ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок літ.«А» загальною площею 141,9 кв.м, жилою площею 56,3 кв.м, з надвірними господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ.»Б», сараєм літ. «Б-1», літнім душем літ. «В», убиральнею літ. «Г», іншими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті громадянина ОСОБА_2 , що належав йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.03.2010 року серії ЯЯЯ № 800422, реєстраційний номер 29093929.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Повний текст судового рішення виготовлено 29.03.2024 року.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: https://court.gov.ua/sud0442/.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення.Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні дані сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Томаківська селищна ради Томаківського району, Дніпропетровської області, в особі ВК Томаківської селищної ради Томаківського району, Дніпропетровської області, ЄДРПУО 41051313, юридична адреса: 53500, Дніпропетровська область, Нікопольський район, смт. Томаківка, вул. Лесі Українки, буд. 17.

Третя особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50.

Суддя: Л. В. Колодіна