Справа № 509/1461/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовом у засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бєлостоцька Маргарита Леонідівна

про визнання недійсним договору дарування

учасники цивільного провадження:

позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Нан Д.М.

відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Гареєв Є.Ш.

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бєлостоцька Маргарита Леонідівна (далі по тексту приватний нотаріус),-

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області з вищевказаною позовною заявою звернувся представник позивачки, предметом позову є об`єкт нерухомого майна, який перебуває на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

Позиція сторін:

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначив, що 30 березня 2016 року між позивачкою та її сином ОСОБА_3 був укладений нотаріально посвідчений договір дарування однокімнатної квартири площею 37.2 кв.м., житлова 18.4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (далі по тексту спірна квартира (спірне нерухоме майно), при укладанні даного договору позивачка не розуміла його природу та вважала, що укладала з сином інший договір. Після укладання даного договору позивачка постійно проживала у спірної квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 її син помер, спадкоємцем першої черги є відповідачка, у зв`язку з тим, що вищевказаний договір був укладений в наслідок помилки, позивачка просить визнати договір дарування від 30.03.2016 року не дійсним (а.с.2-10).

В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги, просить справу розглянути на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідачка та її представник копію позову та матеріали до нього отримали належним чином, до суду в порядку ст.178 ЦПК України направила відзив з якого вбачається, що позов не визнає просить відмовити в його задоволенні (а.с.73).

Третя особа копію позову та матеріали до нього отримали належним чином, до суду заперечення не направила, просить справу розглянути в її відсутність (а.с.69).

Рух справи.

31березня 2021року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження.

16 лютого 2024 року судом першої інстанції було закінчено підготовче судове засідання.

Дослідивши письмові матеріали по справі, суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обставини, які були встановлені судом.

30 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір дарування спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Бєлостоцькою М.Л. реєстр 294 (а.с.52). Згідно даного договору ОСОБА_1 передала безоплатно у власність, а ОСОБА_3 прийняв безоплатно у власність спірну квартиру. Відповідно до п.9 вищевказаного нотаріально посвідченого договору позивачці були роз`яснені вимоги ст. 229-231 ЦК України. На час укладання угоди позивачка, будучи дарувальником проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

На час укладання угоди у ОСОБА_3 була на утриманні його малолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.44).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після його смерті залишилась спадщина у вигляді спірного нерухомого майна.

23 січня 2020 року позивачка після смерті свого сина ОСОБА_3 звернулась до нотаріальних установ з заявою про прийняття спадщини. 03 червня 2020 року позивачка отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну квартиру, реєстр № 608.

ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті її батька ОСОБА_3 звернулась до нотаріальних установ з заявою про прийняття спадщини.

На час розгляду справи відповідачка зверталась до суду з метою захисту своїх прав та інтересів.

Позивачка стверджує, що при укладанні договору дарування вона помилилась та вважала, що укладала інший договір, а саме договір довічного утримання. Сторони не заперечують, що вищевказана угода була укладена між близькими родичами з одного боку дарувальник ОСОБА_1 та з іншого боку обдаровуваним ОСОБА_3 (між матір`ю та сином). На час укладання угоди позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мала інше житло. Приватним нотаріусом наслідки укладання вищевказаної угоди були роз`яснені, що підтверджується п.9 даного договору.

Позивачка стверджує, що підготовкою до укладання спірної угоди вона не займалась, однак з матеріалів які стали підставою для укладання договору дарування від 30.03.2016 року вбачається, що сама позивачка безпосередньо зверталась до різних установ з метою збору документів, які стали підставою для укладання договору дарування, а саме звернення та отримання довідки про склад сім`ї, звіт про оцінку майна від 28.03.2016 року, заява щодо сімейного стану.

В ході судового розгляду з боку позивачки не були надані відповідно до ст.ст.77,78 ЦПК України належні та допустимі докази необхідність стороннього догляду за позивачкою, її стан здоров`я, тощо.

Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що позивачка під час судового розгляду справи в рамках позовних вимог відповідно до ст.13 ЦПК України, належним чином не обґрунтувала свої позовні вимоги, щодо помилки при укладанні договору дарування від 30.03.2016 року, а тому відповідно до ст.163 ЦПК України в задоволені позову необхідно відмовити.

Судові витрати.

При подані позову позивачка сплатила судовий збір в розмірі 908 грн., суд прийшов до висновку, що позов є необґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-13,76-80,141,258,263-265,266 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бєлостоцька Маргарита Леонідівна, про визнання недійсним договору дарування відмовити.

Копію судового рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду в 30 денний строк з дня його проголошення.

Суддя Кириченко П.Л.