Справа № 237/4616/23
Провадження № 2/237/337/24
24.01.24 року м. Курахове
Мар`їнський районний суд Донецької області у складі: головуючого судді Ліпчанського С.М., за участі секретаря судового засідання Бахтіяровій Н.В., розглянувши у відкритому судовому в місті Курахове Покровського району Донецької області засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Мар`їнської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно.
Позивачі звернулися до суду в порядку позовного провадження з про визнання права власності на спадкове майно, а саме просили визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування, право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 49,8 кв.м , житловою 28,2 кв.м., після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування , право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 49,8 кв.м , житловою 28,2 кв.м., після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що під час звернення до нотаріуса їм стало відомо, що нами пропущено строк для прийняття спадщини в дев`ять років. Ще однією перешкодою для отримання спадщини є відсутність оригіналу правовстанавлюючого документа виданого на ім`я спадкодавця.
Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 20 вересня 2023 відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено судове засідання.
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, подала до суду заяву в якій просить розглянути дану справу за її відсутності.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, подала до суду заяву в якій просить розглянути дану справу за її відсутності.
Представник відповідача Мар`їнської міської військової адміністрація Покровського району Донецької області у судове засідання не з`явився, про причину неприбуття суд не повідомив.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
16 листопада 2001 року було розірвано шлюб між нашими батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу відділом реєстрації актів громадянського стану Мар`їнського районного управління юстиції Донецької області 16 листопада 2001 року зроблено запис за №293 та видане свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 .
14 листопада 2008 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення Мар`їнського районного суду Донецької області було визнано безвісно відсутньою особою.
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померла про що в Книзі реєстрації смертей 14 січня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мар`їнського районного управління юстиції Донецької області складено відповідний актовий запис №8 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .
Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частини квартири АДРЕСА_1 .
Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , прийняли спадщину після смерті матері.
Згідно свідоцтва про право на спадщину зареєстрованого в реєстрі за №2574 виданого державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори 8 жовтня 2008 року 1/8 частина квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .
На підставі свідоцтва про право на спадщину зареєстрованого в реєстрі за №2578 виданого державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори 8 жовтня 2008 року 1/8 частина квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер про що 4 листопада 2014 року виконавчим комітетом Залиманської сільської ради Балаклійського району Харківської області складено відповідний актовий запис №22 . Батько помер в селищі міського типу Савинці Балаклійського району Харківської області.
Про смерть батька позивачам стало відомо 15 березня 2023 року.
Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частини квартири АДРЕСА_1 загальною площею 49,8 кв.м , житловою 28,2 кв.м.
З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №73207275 від 14 липня 2023 року вбачається, що за життя спадкодавець заповіту не склав.
Право власності на частини квартири АДРЕСА_1 загальною площею 49,8 кв.м, житловою 28,2 кв.м зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності видане Мар`їнським комбінатом комунальних підприємств відділом по приватизації державного житлового фонду.
ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що в книзі реєстрації актів про народження 24 квітня 1985 року Мар`їнським відділом записів актів цивільного стану донецької області , зроблено відповідний запис за №53 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 24 квітня 1985 року . В графі батько зазначено ОСОБА_3 , в графі мати ОСОБА_4 .
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 31 січня 1989 року вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що в книзі реєстрації актів про народження 31 січня 1989 року Мар`їнським відділом записів актів цивільного стану донецької області , зроблено відповідний запис за №12. В графі батько зазначено ОСОБА_3 , в графі мати ОСОБА_4 .
Позивачі не були зареєстровані разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт родинного зв`язку між позивачами та спадкодавцем підтверджується свідоцтвами про народження наявними в матеріалах справи. З дня відкриття спадщини сплинуло більше 9 років. У 2008 року спадкодавця було визнано безвісно зниклою особою, що підтверджується рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області. Квартира фактично перебувала у володінні та користуванні позивачів Зокрема, позивачі, є власниками 6/8 частини квартири по 3/8 частини у кожної.
З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право власності на спадщину) №73207251 від 14 липня 2023 року вбачається , що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася та свідоцтво про право власності на спадщину не видавалося.
Згідно з частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини 2 статті 5 Цивильного процесуального кодексу України у випадку, якщо законом або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не -суперечить закону.
Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно статті 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.
У відповідності з вимогами статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно із частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
На підставі ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.
Згідно п.211 Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.
У відповідності до частини 1 статті 1296 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 Цивільного кодексу України).
Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. ст.ст. 16, 284, 358. 364, 383, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Мар`їнської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування , право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 49,8 кв.м , житловою 28,2 кв.м., після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування , право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 49,8 кв.м , житловою 28,2 кв.м., після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів.
Суддя С. М. Ліпчанський
Дата документу 24.01.24 року