Справа № 496/2395/23
Провадження № 2/496/82/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Гончаренко І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від року 28.11.2007 року у розмірі 33171,07 грн. та судові витрати по справі.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 28.11.2007 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі Договору про надання банківських послуг було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку (номер та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 27 000.00 грн. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. ОСОБА_1 зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. В процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 10.03.2023 року, має заборгованість у розмірі 33171,07 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом -27196,95 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 5974,12 грн. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». У зв`язку з викладеним, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом.

ОСОБА_1 надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову та застосувати позовну давність. В обґрунтування відзиву зазначила, що дослідивши надані позивачем по справі докази, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідач вважає що позов є не обґрунтованим, тому відсутні підстави для його задоволення. З анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яку позивач додає до матеріалів даної справи, неможливо зробити висновок про те, чи було направлено волевиявлення відповідача на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, так як відповідно до заяви сума бажаного кредитного ліміту не вказана. Анкета заява, є недостатнім доказом для даної справи, відповідно до якого можна дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування, тобто надана позивачем заява не несе інформації щодо предмета доказування, та не може бути достовірним доказом по даній справі. Позивач вказує, що викладені в позові обставини підтверджуються витягом з тарифів банку, що взагалі на думку відповідача є безглуздим твердженням, оскільки з наданої копії не вбачається факту ознайомлення її з тарифами банку. Витяг з умов та правил надання банківських послуг не може підтверджувати факт існування у ОСОБА_1 боргу перед позивачем, оскільки в цьому документі немає жодного посилання на відповідача, а також вказані правила нею не підписані, що свідчить про те, що на відповідача вони не розповсюджуються. Посилання позивача на те, що викладені в позові обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, не заслуговують на увагу, так як розрахунок заборгованості наданий позивачем не може підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, та не відповідає Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може підтверджувати існування тих чи інших фінансових операцій. Доказів, які мають статус первинного документа, з числа визначених Переліком типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.04.2012 року № 578/5, позивачем не надано, більш того, розрахунок заборгованості наданий у нечитабельному вигляді навіть під лупу, тому не може бути належним доказом по справі. Зі змісту ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» вбачається, що документами, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій, є такі види розрахункових документів, як: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер. Згідно п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами НБУ. Постановою Національного банку № 22 від 21.01.2004 року встановлені вимоги до оформлення вищезазначених розрахункових документів. Позивач не надав суду належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів, та згідно якого можна було б встановити суму, яку позивач надав/перерахував відповідачу, згідно вищевказаної заяви та встановити рахунок, на який були перераховані вищезазначені кредитні кошти. Доказів отримання відповідачем та користування кредитними коштами АТ КБ «ПриватБанк» не надано. Використання платіжної картки можливе лише за наявності відкритого рахунку. Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тому кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_1 . Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять особистого підпису ОСОБА_1 , тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Позивачем не надано належних доказів в підтвердження своїх позовних вимог щодо відповідача. ОСОБА_1 просила суд у даній справі застосувати позовну давність, у разі якщо суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими. Позивач до матеріалів даної справи додав копію виписки про рух коштів по рахунку відповідача, та копію розрахунку заборгованості по кредиту № б/н від 28.11.2007 року. З наданих копій документів вбачається, що станом на 01.06.2015 року за вказаним кредитним договором утворилася заборгованість у сумі 7 622,26 грн., яка не була погашена. Таким чином, починаючи з 01.06.2015 року, Банк фактично знав про своє порушене право, проте не заявляв про це, і саме з цього моменту і починається перебіг позовної давності, як щодо основного зобов`язання так і до застосування відсотків за його користування та інших передбачених договором сум. Тобто починаючи з 2015 року по сьогоднішній день, строк позовної давності щодо кредитного договору № б/н від 28.11.2015 року та стягнення неустойки за вказаним договором сплив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але до позовної заяви долучив клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомила.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, 28.11.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про надання банківських послуг б/н, на підставі підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг (далі-Заява).

Підписанням вказаної заяви, ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), Тарифами складає між нею та Банком кредитно-заставний договір. ОСОБА_1 підтвердила, що вся надана інформація достовірна.

ОСОБА_1 підписанням заяви підтвердила, що ознайомлена та згодна з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які були надані їй у письмовій формі. Своїм підписом відповідач підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку (а також його місцезнаходження).

ОСОБА_1 ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, що підтверджується підписом у заяві.

ОСОБА_1 висловила свою згоду з тим, що заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідач надала згоду на те, що Банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити або скасувати кредитний ліміт. Сторони погодили, що Банк інформує клієнта про розмір початкового встановленого кредитного ліміту в Пам`ятці клієнта.

Відповідно до умов підписаної заяви від 28.11.2007 року, сторони погодили, що Банк надає ОСОБА_1 кредитну картку № НОМЕР_1 , кредитка «Універсальна 30 днів пільгового періоду», встановлюється кредитний ліміт у сумі 500 грн., базова процентна ставка за кредитом становить 3% на місяць на залишок заборгованості.

Пунктом 3.3. Умов та правил надання банківських послуг (далі-Умови) визначено, що підписання цього Договору є прямою та безумовною згодою Держателя щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.

Відповідно до п. 6.5. Умов, Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, з перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Пунктом 5.2. Умов визначено, що Банк має право вимагати дострокове виконання боргових зобов`язань загалом або у визначеній Банком частці у разі невиконання Держателем своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим Договором.

До позовної заяви представник позивача надав Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк».

Між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 , дата відкриття - 28.11.2007 року, термін дії - 09/09, тип карти - карта Універсальна; № НОМЕР_2 , дата відкриття - 30.09.2009 року, термін дії - 06/13, тип карти - карта Універсальна; № НОМЕР_3 , дата відкриття - 01.07.2013 року, термін дії - 03/17, тип карти - карта Універсальна; № НОМЕР_4 , дата відкриття - 01.07.2013 року, термін дії - 03/17, тип карти - карта Універсальна; № НОМЕР_5 , дата відкриття - 30.05.2017 року, термін дії - 02/21, тип карти - карта Універсальна Gold; № НОМЕР_6 , дата відкриття - 16.03.2021 року, термін дії - 11/24, тип карти - карта Універсальна Gold.

У довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 зазначено, що за кредитною карткою - НОМЕР_1 були змінені кредитні ліміти, а саме: 28.11.2007 року - старт карткового рахунку; встановлення кредитного ліміту - 0,00 грн.; 11.12.2007 року - збільшення кредитного ліміту - 500 грн.; 12.12.2007 року - зменшення кредитного ліміту - 500 грн.; 13.12.2007 року - зменшення кредитного ліміту - 500 грн.; 14.12.2007 року - зменшення кредитного ліміту - 500 грн.; 10.01.2008 року - збільшення кредитного ліміту - 1500 грн.; 05.08.2008 року - збільшення кредитного ліміту - 3000 грн.; 23.02.2009 року - збільшення кредитного ліміту - 5000 грн.; 22.04.2011 року - збільшення кредитного ліміту - 6000 грн.; 12.07.2011 року - збільшення кредитного ліміту - 8000 грн.; 21.08.2011 року - збільшення кредитного ліміту - 10 000 грн.; 29.09.2011 року - зменшення кредитного ліміту - 8000 грн.; 15.08.2012 року - збільшення кредитного ліміту - 8800 грн.; 31.01.2017 року - збільшення кредитного ліміту - 10 200 грн.; 30.05.2017 року - зменшення кредитного ліміту - 10 200 грн.; 10.01.2018 року - зменшення кредитного ліміту - 10 000 грн.; 27.02.2019 року - збільшення кредитного ліміту - 15 000 грн.; 11.09.2019 року - збільшення кредитного ліміту - 25 000 грн.; 15.03.2020 року - збільшення кредитного ліміту - 27 000 грн.

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» за Договором № б/н від 28.11.2007 року, станом на 31.05.2015 року становив 7622,26 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 7397,26 грн.; заборгованість процентами - 225 грн.

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» за Договором № б/н від 28.11.2007 року, станом на 30.06.2019 року становив 10375,55 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10021,66 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками - 353,89 грн.

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» за Договором № б/н від 28.11.2007 року, станом на 10.03.2023 року становить 33171,07 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 27196,95 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 5974,12 грн.

З виписки за договором № б/н, виданої за період з 27.11.2007 року по 16.03.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 користувалася вищевказаними кредитними картками та кредитними коштами. У виписці також містяться відомості про здійснені операції останньою щодо повернення кредитних коштів.

АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується статутом АТ КБ «ПриватБанк».

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно положень ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України).

За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 ЦК України).

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України).

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 у відзиві на позов зазначила, що з анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, неможливо зробити висновок про те, чи було направлено її волевиявлення на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, так як відповідно до заяви сума бажаного кредитного ліміту не вказана. Крім того доказів отримання нею та користування кредитними коштами позивачем не надано. Також відповідач стверджує, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Проте, суд не може погодитися з такими твердженнями відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В матеріалах справи міститься анкета-заява ОСОБА_1 від 28.11.2007 року, зі змісту якої вбачається, що між нею та АТ КБ «ПриватБанк» були погоджені істотні умови кредитування, а саме визначено, що відкривається кредитний рахунок № НОМЕР_1 , видається кредитка «Універсальна 30 днів пільгового періоду», встановлюється кредитний ліміт у сумі 500 грн., базова процентна ставка за кредитом становить 3% на місяць на залишок заборгованості. Також ОСОБА_1 надала свою згоду на те, що Банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити або скасувати кредитний ліміт.

Тобто, між ОСОБА_1 та АТ БК «ПриватБанк» були погоджені істотні умови Договору, в розумінні ч. 1 ст. 638 ЦК України.

До матеріалів справи надано виписку за договором № б/н, виданої за період з 27.11.2007 року по 16.03.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними картками, які були надані їй Банком, та кредитними коштами, а саме здійснювала оплату послуг, товарів у магазинах, аптеках, тощо, здійснювала перекази грошових коштів на інші картки, знімала готівку у банкоматі.

Водночас, у наданій виписці містяться відомості про те, що ОСОБА_1 здійснювала погашення кредиту, тому наявні підстави стверджувати, що відповідач фактично визнала укладення кредитного договору та користувалася кредитними коштами.

Крім того, відповідач вказала, що розрахунок заборгованості наданий позивачем не може підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первинним обліковим бухгалтерським документом, та не відповідає ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У постанові Верховного суду від 17.12.2020 року по справі № 278/2177/15-ц зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою правління НБУ від 04.07.2018 року № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Верховний суд зазначив, що наданий Банком розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України.

Судом було належним чином перевірено розрахунок заборгованості та оцінено його в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, зокрема первинним документом - випискою по кредитному договору.

Також ОСОБА_1 посилається на те, що витяг з умов та правил надання банківських послуг не може підтверджувати факт існування у неї боргу перед позивачем, оскільки в цьому документі немає жодного посилання на відповідача, а також вказані правила нею не підписані, що свідчить про те, що на відповідача вони не розповсюджуються.Також зазначила, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять особистого підпису ОСОБА_1 , тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети.

Проте, слід зазначити, що у ОСОБА_1 виникли боргові зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк» саме на підставі підписаної анкети-заяви від 28.11.2007 року, змістом якої було погоджено істотні умови кредитування, зокрема щодо розміру кредитного ліміту та базової процентної ставки, а не на підставі витягу з Тарифів та Умов та правил надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку, Тарифи та Умови та правила надання банківських послуг не є підставою виникнення зобов`язань відповідача, зокрема щодо сплати тіла кредиту та відсотків.

Таким чином, відсутність підпису Позичальника у вказаних документах не є підставою для відмови у задоволенні позову, адже факт укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів, користування ними, розмір заборгованості, підтверджений іншими належними та допустимим доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

З урахуванням досліджених по справі доказів, суд встановив, що позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг б/н від 28.11.2007 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених зазначеним договором. В порушення вимог Закону, ОСОБА_1 в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, заборговані суми не повернула.

Судом встановлено, що сторони уклали кредитний договір, в якому погодили істотні умови, у тому числі і щодо базової процентної ставки за кредитом на залишок заборгованості, і оскільки наявність заборгованості відповідачем спростована не була, тому ці умови повинні виконуватись.

Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу, ОСОБА_1 не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 33171,07 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом -27196,95 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 5974,12 грн.

Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, слід зазначити наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Звертаючись до суду з позовом 29.03.2023 року (згідно конверту) АТ КБ «ПриватБанк» не пропустив строк позовної давності, оскільки за інформацією, яка міститься в довідці про надання кредитних карток, ОСОБА_1 було видано картку, яку було перевипущено декілька разів, та термін дії останньої картки, зазначений у довідці, закінчується 11/24.

Таким чином, клопотання відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з наданого платіжного доручення №PROM3B6Z4U від 23.03.2023 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн., а тому, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, вказані судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст. ст. 207, 253, 256-257, 261, 267, 509, 525, 526, 610, 626,628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1056-1, 1066, 1069, ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 18, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рах. № НОМЕР_8 , МФО №305299) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 28.11.2007 року у розмірі 33171,07 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рах. № НОМЕР_8 , МФО №305299) судовий збір у розмірі 2684 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08.02.2024 року.

Суддя М.Л. Пасечник