Справа № 737/928/23
Провадження № 2/737/29/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Решітько А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Куликівської селищної ради, третя особа державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Деркач Наталія Борисівна,

про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами,

учасники справи не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши заповіт, за яким все своє майно на випадок смерті заповіла позивачу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно з рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 15 грудня 2020 року за відповідачем - ОСОБА_2 було визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Власниками вказаного будинку були ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 залишив заповіт, яким все своє майно на випадок смерті заповів сину ОСОБА_2 . В той час, як ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіла все своє майно на випадок смерті позивачу ОСОБА_1 . Після смерті матері позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом до державного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори, яким була заведена спадкова справі № 79/2014. Але в оформленні спадщини на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя не оформила відповідних правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння.

Просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява надійшла до суду 16 листопада 2023 року.

Головуючий суддя своєю ухвалою від 24 листопада 2023 року після отримання інформації про місце реєстрації відповідача прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, призначив підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22 грудня 2023 року призначено розгляд справи по суті, який було відкладено до 21 лютого 2024 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому перший заступник Куликівського селищного голови Тетяна Сосімович повідомляє про визнання позову в повному обсязі, просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

З Чернігівської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкових справ № 601/2008 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 та № 79/2014 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 (а.с.8).

Після її смерті відкрилася спадщина.

Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради № 204 від 04 березня 2021 року ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_2 , невісткою ОСОБА_5 та онукою ОСОБА_6 (а.с.10).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 9).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , майно після його смерті за заповітом успадкував відповідач - ОСОБА_2 (а.с. 87, 93).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

З матеріалів спадкової справи № 79/2014 вбачається, що за життя ОСОБА_3 залишила заповіт, яким все своє майно заповіла синові ОСОБА_1 . Заповіт складено 19 вересня 2008 року, посвідчено секретарем виконкому Горбівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, зареєстровано у реєстрі за № 306 (а.с. 72).

06 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_3 (а.с. 71).

13 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Куликівської районної державної нотаріальної контори із заявою, в якій зазначив, що на долю в спадщині після смерті матері ОСОБА_3 не претендує (а.с. 78).

ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на три земельні ділянки, які належали померлій ОСОБА_3 (а.с. 82 - 83).

Таким чином, єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є її син - ОСОБА_1 , який прийняв всю спадщину після смерті матері.

Інших спадкоємців які претендують на спадщину судом не виявлено.

Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 15 грудня 2020 року по справі № 737/661/20 (провадження № 2/737/278/20) за відповідачем ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 90,8 кв.м, житловою площею 63,4 кв.м з надвірними будівлями та спорудами садиби АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (а.с. 19-21).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 15.12.2020 року за ОСОБА_2 29.01.2021 року було зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 90,8 кв.м, житловою площею 63,4 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Звернувшись до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори Деркач Н.Б. від 27.10.2023 року (а.с.18).

В технічному паспорті на даний будинок вказано, що він має наступну характеристику літерами: житловий будинок А-1, прибудова А1-1, веранда а-1, погріб а1-1, ґанок а2-1, сараї Б-1, В-1, гараж Г-1, літня кухня Г1-1 (а.с. 15-17).

Відомості щодо самочинного будівництва відсутні.

Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 15 грудня 2020 року по справі № 737/661/20 встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як майно, нажите подружжям за час шлюбу.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Згідно з п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , був об`єктом спільної сумісної власності батьків позивача, кожен з них мав право на 1/2 частину вказаного будинку, спадщину після смерті батька ОСОБА_4 прийняв його син ОСОБА_2 , а після смерті матері ОСОБА_3 спадщину прийняв її син ОСОБА_1 , суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. За позивачем належить визнати право власності на 1/2 частину зазначеного будинку з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за матір`ю ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 90,8 кв.м, житловою площею 63,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, прибудова А1-1, веранда а-1, погріб а1-1, ґанок а2-1, сараї Б-1, В-1, гараж Г-1, літня кухня Г1-1) в порядку спадкування за заповітом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н. Ю. Рубаненко