Номер провадження: 22-ц/813/2792/24
Справа № 522/8519/23
Головуючий у першій інстанції Павлик І.А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Андрусенка Кирила Ігоровича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2023 року про відмову у зустрічному забезпеченні по цивільній справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Роман Петрович про визнання недійсними договору поруки та договорів іпотеки, визнання відсутності права іпотеки, скасування рішень державного реєстратора та припинення обтяжень нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Андрусенка К.І. про зустрічне забезпечення у вищевказаній справі.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, 12.10.2023 року, через засоби поштового зв`язку, представник ОСОБА_1 адвокат Андрусенко К.І. подав апеляційну скаргу.

Ознайомившись з апеляційною скаргою, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що дана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду, а тому підлягає поверненню скаржнику, у зв`язку з наступним.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Відповідно п. 8 ч. 3 ст. 2 ЦПК України серед основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено, зокрема принцип забезпечення права на апеляційний перегляд справи (п. 8 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Разом з тим, у рішенні від 06 грудня 2007 року по справі «Воловік проти України» (VOLOVIK v. UKRAINE, Заява № 15123/03, ЄСПЛ, § 55) Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України апеляційний суд застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 2 ст. 352 ЦПК України встановлено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст. 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Слід зазначити, що відповідно до роз`яснень, що містяться в абз. 5 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції відповідно до буквального змісту кожного з пунктів.

Отже, в ч. 1 ст. 353 ЦПК України наведено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Вбачається, що ст. 353 ч. 1 п.п. 3, 4, 5, ЦПК України передбачено право на апеляційне оскарження окремо від рішення суду наступних ухвал суду першої інстанції:

- про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову;

- про скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову;

- про зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення.

Системний аналіз вказаних пунктів ч. 1 ст. 353 ЦПК України, відповідно до буквального змісту кожного з них, дає підстави вважати, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення не можете бути оскаржена окремо від рішення суду.

Крім того, ч. 11 ст. 153 ЦПК України передбачає, що ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Вказана норма не містить посилань про оскарження ухвал про відмову у зустрічному забезпеченні.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року по справі № 521/18597/18 (провадження № 61-10196св19) зазначено, щоухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення у цій справі не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення, тобто, оскарження такої ухвали у апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду по суті спору.

Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного Суду від 20 грудня 2019 року по справі № 306/513/16-ц (провадження № 61-15454св18), від 19 листопада 2020 року по справі № 520/14591/18 (провадження № 61-17758св19), від 17 березня 2021 року по справі № 439/1347/19 (провадження № 61-17580св20).

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року по справі № 346/5011/18 (провадження № 61-2235св19), системне тлумачення статті 353 ЦПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких проміжкових ухвал місцевого суду взагалі, їх право лише відтерміновується до прийняття остаточного рішення у справі.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду неодноразово звертала увага на те, що тлумачення та застосування положень статті 353 ЦПК України має відбуватися з урахуванням можливості/неможливості поновити свої права особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду. При цьому будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку окремо або разом з рішенням суду (постанови Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 2-41/2006 (провадження № 61-12703сво21) та від 01 листопада 2021 року у справі № 520/14132/18 (провадження № 61-13531сво21)).

Таким чином, враховуючи положення процесуального законодавства та з огляду на судову практику, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду, ухваленого по суті спору. Тобто, оскарження такої ухвали (надання на неї заперечення) в апеляційному порядку можливе лише разом з рішенням суду, яким спір вирішений по суті, у порядку ч. 2 ст. 353 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

З огляду на зазначене, враховуючи положення п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Андрусенка К.І. на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2023 року про відмову у зустрічному забезпеченні не приймається до розгляду і повертається апелянту.

Слід зазначити, що в даному випадку повернення апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду жодним чином не порушує право скаржника на апеляційне оскарження судового рішення у справі, оскільки таке право лише відтерміновується до прийняття остаточного рішення у справі.

Крім того, апелянту повідомляється, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Керуючись ст. 353, 357 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Андрусенка Кирила Ігоровича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2023 року про відмову у зустрічному забезпеченні по цивільній справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКС КЕПІТАЛ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Роман Петрович про визнання недійсними договору поруки та договорів іпотеки, визнання відсутності права іпотеки, скасування рішень державного реєстратора та припинення обтяжень нерухомого майна повернути скаржнику.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Судді Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова