Провадження №2/512/114/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 лютого 2024 року суддя Савранського районного суду Одеської області Бростовська Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат Харченко Д.М., який є представником позивача, звернувся до Савранського районного суду з вказаною позовною заявою, в якій, окрім задоволення позовних вимог, просить звільнити позивача від сплати судового збору, посилаючись на те, що 13.04.2021р. в ході примусового виконання спірного виконавчого напису було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на його рахунках, в тому числі на його зарплатну картку, у зв`язку з чим він залишився без засобів для існування, а тому не має можливості сплатити судовий збір. Крім того, він зазначив, що позивач перебуває на військовій службі, а тому суд може звільнити його від сплати судового збору відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження по даній справі, враховуючи вимоги ст.ст.177, 185 ЦПК України, суддя дійшла таких висновків.

Так, відповідно до п.4 ст.177 цього Кодексу до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру нею сплачується судовий збір - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 1211,20грн.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч.3 цієї статті).

Пунктом 2 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, що позивачами є військовослужбовці.

З цієї підстави суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (ч.2 цієї статті).

Зі змісту наведених норм слідує, що суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору, а підставою для звільнення від сплати судового збору може бути майновий стан сторони, який має бути підтверджений належними та допустимими доказами. Крім того, наведені норми вказують лише на можливість суду звільнити від сплати судового збору, однак жодним чином не зобов`язують суд прийняти таке рішення.

У відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 04.07.2018р. у справі № 686/114/16-ц зазначив, що положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути аргументовані.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26.07.2005р.; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26.07.2005р.).

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, представником позивача додано до позовної заяви копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2021р. (а.с.8), копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.04.2021р. (а.с.7), копію заяви командира військової частини НОМЕР_1 , з якої вбачається, що позивач з 27.02.2022р. перебуває на військовій службі (а.с.13), а також копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , виданого 10.10.2023р. на ім`я позивача (а.с.13-зворот).

Представником позивача не надано належних доказів на підтвердження майнового стану позивача, якими, зокрема, можуть бути: довідка про залишок грошових коштів на його рахунку, довідка про склад сім`ї, акт обстеження житлово-побутових умов позивача тощо. Разом з тим, позивачем не наведено у інших доводів, які б свідчили про відсутність можливості оплатити судовий збір, а надані ним докази не є такими, що підтверджують об`єктивний майновий стан позивача та не доводять, що його майновий стан на теперішній час у повному обсязі чи частково перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, а тому суддя не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім того, доводи представника позивача про те, що позивач залишився без засобів для існування, а тому не має можливості сплатити судовий збір, є безпідставними, оскільки про його платоспроможність може свідчити укладений в день подання позову договір про надання правової допомоги від 31.01.2024р., згідно якого гонорар за надану правову допомогу становить 8000грн. (а.с.6).

Таким чином, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 1211,20грн. за наступними реквізитами: р/р №UА0015714, КЕКД 22030101, отримувач ГУК в Одеській області /смт.Саврань/, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , призначення платежу: судовий збір (Державна судова адміністрація України), а також надати до суду документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що при подачі позовної заяви позивачем порушено вимоги ст.ст.175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суддя вважає за необхідне надати позивачу строк для виправлення вищевказаного недоліку, який не може перевищувати трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в разі невиконання даної ухвали суду до вказаного строку, позовна заява буде вважатися неподаною і йому повернута.

Недоліки позовної заяви мають бути усунуті шляхом надсилання до суду квитанції про сплату судового збору, з урахуванням вимог даної ухвали.

Враховуючи наведене, керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ч.4 ст.177, ч.1 ст.185, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КАЧАЙ ГРОШІ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 ст.185 ЦПК України).

Копію ухвали про залишення заяви без руху направити позивачу до виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області Бростовська Н.О.