Справа №487/7570/23
Провадження №2/487/697/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

01.02.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Бахмуцької А. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Товарна біржа «ГарантЪ» про визнання договору купівлі - продажу дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Товарна біржа «ГарантЪ» про визнання дійсним договору купівлі-продажу №53 від 04.05.2001 квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 та зареєстрованого Товарною біржею «ГарантЪ» та в подальшому КП ММБТІ за №16185 від 08.06.2001.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що 04.05.2001 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та зареєстрований Товарною біржею «ГарантЪ», сторонами були виконані усі умови договору, претензій один до одного не мали, право власності на квартиру за ОСОБА_5 зареєстровано в КП ММБТІ за №16185 від 08.06.2001. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 , після її смерті залишалось спадкове майно. Спадкоємцем першої черги після її смерті є її син позивач ОСОБА_1 , договір купівлі-продажу від 04.05.2001 за життя останньої нотаріально не був посвідчений, а у позивача відсутня можливість нотаріального посвідчення вказаного договору.

Ухвалою від 02.11.2023 відкрите провадження у справі.

01.02.2024 позивач надав до суду заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку з тим, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження та місце роботи невідомо.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання повторно не з`явилася та позивач проти такого вирішення справи не заперечував.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що 04.05.2001 між ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 , з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу №53 від 04.05.2001 квартири АДРЕСА_1 , який зареєстрований Товарною біржею «ГарантЪ», за №53 від 04.05.2001 та в подальшому зареєстрований в КП ММБТІ за №16185 від 08.06.2001.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1211 від 26.03.2021.

На теперішній час позивач, який є сином померлої ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва по народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 05.11.1980 Міським відділом РАЦС м. Миколаєва, де його батьками вказані: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_5 , не має можливості оформити спадкове майно після смерті мати ОСОБА_5 , оскільки договір купівлі-продажу від 04.05.2001 за життя останньої нотаріально не був посвідчений, а у позивача відсутня можливість нотаріального посвідчення вказаного договору.

За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 ЦК України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Положеннями п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у серпні 2000 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

На час укладання договору купівлі-продажу квартири сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення, а на даний час визнання такого договору дійсним можливе лише в судовому порядку.

Позивач вказує, що після укладання договору сторонами були виконані умови договору, претензій один до одного сторони або інші особи не мали.

За таких обставин, оскільки на момент укладення договору сторони керувались положеннями спеціального законодавства щодо укладення договорів на товарній біржі, під час оформлення договору купівлі-продажу сторони були ознайомлені з його умовами, ніяких претензій з питання оформлення договору не виникало; договір було укладено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, за спільною згодою сторін та на прийнятних для сторін умовах, умови договору сторонами повністю виконано, право власності ОСОБА_5 на придбане нерухоме майно зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, зокрема з дотриманням вимог Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.98 року № 121, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 на законних підставах набула право власності на придбане майно, проте позивач немає можливості оформити свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_5 , з причин, що не залежать від нього, в зв`язку з чим вважає, що права позивача підлягають захисту відповідно до ст. 16 ЦК України, а тому позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним є обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 76, 81 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Товарна біржа «ГарантЪ» про визнання договору купівлі - продажу дійсним - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 та зареєстрованого Товарною біржею «ГарантЪ» за №53 від 04.05.2001 та в подальшому зареєстрований в КП ММБТІ за №16185 від 08.06.2001 дійсним.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , будь-які відомості відсутні.

Третя особа: Товарна біржа «ГарантЪ», місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя: С.М. Афоніна