ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1926/23 Номер провадження 22-ц/814/1296/24Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т.О. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінстересовані особи: Лохвицька міська рада Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення (перебування осіб на утриманні)

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року, прийнятого під головуванням судді Зуб Т.О. в м.Лохвиці, зі складанням повного тексту 08.11.2023 року,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що на його утриманні перебуває троє дітей віком до 18 років :

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначав, що він є особою призовного віку, у зв`язку з чим має обмеження щодо перетину кордону України.

Встановлення даного факту йому потрібно для виїзду до Болгарії, в якій він з дружиною має змогу оздоровити дітей.

Вказував, що Лохвицька міська рада йому не видала довідку про перебування на його утриманні трьох дітей.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано відсутністю доказів, якими би підтверджувалось фактичне утримання заявником всіх трьох дітей.

Рішення оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі посилаючись на неправильно встановлені судом фактичні обставини справи, невірно застосовані норми матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити його вимоги.

Вказує, що його дружина перебуває у декретній відпустці, а всі витрати на утримання її, їх спільної дитини та падчерки лягають на його плечі. Біологічний батько ОСОБА_4 - ОСОБА_7 не здійснює сплату аліментів на користь доньки, не цікавиться її навчанням, натомість позивачем надана довідка зі школи, в якій навчається ОСОБА_4 про те, що позивач бере активну участь у шкільному житті дитини.

ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з клопотанням, в якому просить розглядати справу без його участі, підтримуючи доводи апеляційної скарги.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та заінстересована особа- ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03.09.2021 року Новобаварським відділом ДРАЦС у м. Харкові, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 від першого шлюбу має неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яку згідно судового наказу від 16.12.2020 року, виданого Дергачівським районним судом Харківської області 16.12.20202 року у справі № 619/4923/20 сплачує аліменти на корить ОСОБА_9 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку.

Дружина заявника - ОСОБА_2 раніше перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , від якого має дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Звернувшись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 просив встановити факт, що на його утриманні перебуває троє дітей.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вказав на відсутність доказів, які підтверджують заявлені вимоги.

Колегія суддів погоджується з даним висновком.

Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до приписів пункту 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Правовідносини «утримання дітей», є предметом регулювання Сімейного кодексу України.

Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб.

Отже, аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що у батьків дитини зберігається обов`язок утримання своєї дитини з моменту її народження до досягнення нею повноліття, при чому такий обов`язок не залежить від наявності зареєстрованого шлюбу між батьками, факту позбавлення батьківських прав, визнання батьків недієздатними, тощо, а припиняється лише фактом смерті батьків.

Відповідно до ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, прямо передбачений законом, лише за сукупності таких обставин:

- такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання;

- вітчим може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що заявник ОСОБА_1 являється вітчимом Канавець Яни.

Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю.

Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки.

Як було зазначено вище, сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст.268 Сімейного кодексу України).

Матеріали справи свідчать про те, що падчерка заявника має рідного батька - ОСОБА_7 , який не був залучений до участі в справі, хоча заявлені вимоги безпосередньо стосуються його прав та обов`язків.

Матеріали справи не містять доказів, які б вказували на те, що біологічний батько падчерки заявника не виконує свій обов`язок щодо утримання дочки.

Окрім цього, заявником не надано будь-яких даних щодо відсутності у малолітньої ОСОБА_4 рідних діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ж неможливості належного з їх боку утримання дитини.

Не залучена до участі в справі в якості заінтересованої особи також мати неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та заявником не надано належних доказів щодо її утримання та місця її проживання.

Матеріали справи також не містять жодних даних щодо місця роботи або ж роду занять заявника, розміру отриманих ним доходів, що не дозволяє суду встановити, чи дійсно заявник має фактичну можливість надавати матеріальну допомогу всім дітям та утримувати їх. Водночас, матеріали справи також не містять доказів, якими би підтверджувалось фактичне утримання заявником вищезазначених дітей.

Так, наданий до акт обстеження матеріально - побутових умов проживання заявника від 25.09.2023 року підтверджує лише факт спільного проживання заявника з дружиною та дітьми, проте такий акт не свідчить про утримання заявником зазначених осіб.

Таким чином, суд першої інстанції, оцінюючи надані заявником докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про недоведеність факту перебування на утриманні заявника трьох дітей.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.02.2024 року.

Головуюча суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна