Справа №522/9450/23
Провадження №2-др/522/14/24
02 лютого 2024 року м.Одеса
Приморський районний суд м.Одеси
у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Нікітіної Ганни Едуардівни про стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський», Комунального підприємства «Міськзелентрест», Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради, Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,
У провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський», Комунального підприємства «Міськзелентрест», Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради, Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.
Рішенням суду від 18.01.2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Представник ОСОБА_1 адвокат Нікітіна Г.Е. 23.01.2024 року через систему Електронний суд надала заяву, в якій просила стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. та витрат на підготовку експертного висновку у розмірі 5 500,00 грн.

Матеріали заяви суддя отримала 24.01.2024 року.

Розгляд зазначеної заяви було призначено на 02.02.2024 року.

02.02.2024 року представник Виконавчого комітету Одеської міської ради через систему Електронний суд надала заперечення на заяву про стягнення судових витрат, в яких просила у задоволенні заяви адвоката Нікітіної Г.Е. про стягнення судових витрат під час розгляду справи №522/9450/23 відмовити.

В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідно до Акту наданих юридичних послуг від 23.01.2024 року представником позивача вказана сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн., проте, рахунки-фактури №25/04 від 25.04.2023 року, №06/07 від 06.07.2023 року та 23/01 від 23.01.2023 року не містять інформації щодо наданих послуг та відсутні акти про надання послуг за виставленими рахунками фактури №25/04 та №06/07. Крім того, заявник стверджує, що оплата послуг адвоката відбулася в повному обсязі у розмірі 20 000,00 грн., проте, відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру від 06.07.2023 року №06/07, 25.04.2023 року №25/04 та 23.01.2024 року №23/01 загальна сума становить 16 000,00 грн. Також представник відповідача не погоджується з сумою витрат у розмірі 8 000,00 грн. щодо складання позовної заяви, вважає, що дана категорія справи не є новою, а зазначена сума завищеною. Щодо вартості у розмірі 2 000,00 грн. за складання запитів зазначено, що запити не є заявами по суті справи, а є типовими, а тому не можуть вважатися складною юридичною роботою, яка потребує додаткового правового аналізу та спеціальних професійних навичок адвоката, а тому сума у розмірі 2 000,00 грн. не відповідає критеріям реальності та співмірності. Щодо надання послуг у розмірі 6 000,00 грн., а саме за участь судових засіданнях зазначили, що представник позивачки була присутня лише у двох засіданнях з п`яти (03.07.2023 року та 29.11.2023 року, а тому сума у розмірі 6 000,00 грн. не є співмірною зі складністю надання такої послуги та часом витраченим на участь у відповідних судових засіданнях. Крім того, вважають, що участь у судових засіданнях з розрахунку 2 000,00 грн. за годину не є співмірною зі складністю даних послуг. Також зазначили, що Виконавчий комітет Одеської міської є органом місцевого самоврядування, що залучений до реалізації та здійснення передбачених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів і повноважень воєнного стану, тому пріоритетними є заходи, спрямовані на забезпечення оборони України, захист безпеки населення та інтересів держави. Вважають, що судові витрати у загальному розмірі 25 500,00 грн. є непомірним тягарем для територіальної громади та призведе до значних витрат бюджетних коштів і недофінансування програм, які створені для допомоги Збройним Силам України, територіальній обороні міста та внутрішньо переміщених осіб. Тому вважають, що вимоги представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу є безпідставними та необґрунтованими, завищеними, неспівмірними витратам на правову допомогу в даній справі, а тому не підлягають задоволенню. А у разі, якщо суд все ж таки дійде висновку про можливість стягнення таких витрат, просили співмірно зменшити суму, заявлену представником позивачки.

У судове засідання призначене на 02.02.2024 року ОСОБА_1 не з`явилася, представник позивачки адвокат Нікітіна Г.Е. через систему Електронний суд надала заяву, в якій вимоги щодо стягнення судових витрат підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити, справу просила розглядати за відсутністю сторони позивачки.

Представник Виконавчого комітету Одеської міської ради у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила долучити до матеріалів справи заперечення на заяву про стягнення судових витрат, справу просила розглядати за відсутністю представника ВК ОМР.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 08.02.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський», Комунального підприємства «Міськзелентрест», Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради, Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Рішенням суду від 18.01.2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Виконавчого комітету Одеської міської на користь ОСОБА_1 :

- відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 407 991,00 грн.;

- відшкодування моральної шкоди у розмірі 40 000,00 грн.

- судовий збір у розмірі 4 938,79 грн.

В іншій частині позовних вимог до Виконавчого комітету Одеської міської ради - відмовлено.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «ЖКС «Фонтанський», КП «Міськзелентрест», Департаменту міського господарства ОМР, Департаменту з благоустрою міста ОМР, Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон ОМР про відшкодування моральної та матеріальної шкоди відмовлено.

Разом із позовною заявою представником позивачки було заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в тому числі пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

23.01.2023 року представником позивачки було надано заяву, в якій просила вирішити питання про розподіл судових витрат, які були понесені позивачкою ОСОБА_1 , у зв`язку з розглядом даної справи відповідно до ст.141 ЦПК України. а саме просила стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. та витрат на підготовку експертного висновку у розмірі 5 500,00 грн.

За приписами статей 79, 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до статті 84 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Згідно ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 вказаної норми передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, становлять ті оплатні дії, які передбачені цивільно-процесуальних кодексом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові від 22.12.2018 р. у справі № 826/856/18 Верховний Суд зазначив, що під час визначення розміру витрат, пов`язаних із правовою допомогою, компенсації підлягають лише ті послуги, які вказано в договорі.

Згідно з Законом "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

В даному випадку суд погоджується на право представника позивача на такі витрати, оскільки Нікітіна Г.Е. є адвокатом.

Визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний правовий висновок щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката міститься у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17 та від 16.09.2019 у справі № 755/6702/16-а.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Разом з заявою про стягнення судових витрат, представником позивачки адвокатом Нікітіною Г.Е. надано суду Договір про надання правової допомоги №25/04 від 25.04.2023 року, Додаткову угоду №1 від 25.04.2023 року до Договору про надання правової допомоги №25/04 від 25.04.2023 року, та Акт №23/01 про надання юридичних послуг від 23.01.2024 року, відповідно до яких вартість наданих послуг становить 20 000,00 грн. (а.с.143, 144, 146 т.2).

Також адвокатом Нікітіною Г.Е. суду надані Рахунки-фактури №25/4 від 25.04.2023 року, №06/07 від 06.07.2023 року, 23/01 від 23.01.2024 року; та квитанції до прибуткового касового ордеру №25/4 від 25.04.2023 року, №06/07 від 06.07.2023 року, 23/01 від 23.01.2024 року на загальну суму 16 000,00 грн. (а.с.144зв.-145зв. т.2).

Відповідно до вищевказаного Договору від 25.04.2023 року Адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення Клієнта надавати йому за плату юридичні послуги адвоката щодо здійснення представництва (правової допомоги) прав та інтересів Клієнта в судах тощо.

Згідно п.3.1. Договору про надання правової допомоги №25/04 від 25.04.2023 року, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар), що надаються у порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною Договору, шляхом сплати виставлення Адвокатом рахунків за послуги.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 25.04.2023 року, визначено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвоката за надання правової допомоги ОСОБА_1 у Приморському районному суді м.Одеси у справі про стягнення шкоди, вартість представництва якого становить 20 000,00 грн.

Згідно Акту про надання юридичних послуг від 23.01.2024 року, Адвокатом Нікітіною Г.А. були надані наступні юридичні послуги:

1. Надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань 2 год. 4 000,00 грн.

2. Складання адвокатських запитів 1 год. 2 000,00 грн.

3. Складання позовної заяви 4 год. 8 000,00 грн.

4. Участь у судових засіданнях 3 год. 6 000,00 грн.

Вартість послуг наданих Виконавцем, зазначених в Акті, складає 20 000,00 грн. Клієнт претензій по об`єму, якості і строку надання послуг претензій не має.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат:

1) їх дійсність;

2) необхідність;

3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Велика Палата ВС у своїй постанові від 19.02.2020 р. по справі № 755/9215/15-ц роз`яснила, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту, тому твердження позивача є помилковими.

У справі № 922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 911/4242/15, зазначив, що проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу, витраченому адвокатом на виконання робіт.

Із заяви вбачається, що представник просить стягнути суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс внаслідок розгляду справи за позовом ОСОБА_1 за наданні нею позивачу послуги, розмір наданих послуг становить 25 500,00 грн.

Сторона відповідача (представник ВК ОМР) заперечувала проти стягнення судових витрат, зазначивши, що сторона відповідача не погоджується з розміром судових витрат, зазначивши, що вони є завищеними, та не відповідають складності справи та обсягу виконаних робіт. Проте також зазначили, що у разі, якщо суд все ж таки дійде висновку про можливість стягнення таких витрат, просили співмірно зменшити суму, заявлену представником позивачки.

Із заяви вбачається, що представник позивачки просить стягнути грошові кошти за надані юридичні послуги у розмірі 20 000,00 грн. При цьому, надає Рахунки-фактури №25/4 від 25.04.2023 року, №06/07 від 06.07.2023 року, 23/01 від 23.01.2024 року; та квитанції до прибуткового касового ордеру №25/4 від 25.04.2023 року, №06/07 від 06.07.2023 року, 23/01 від 23.01.2024 року на загальну суму лише у розмірі 16 000,00 грн.

Так, представник позивачки просить стягнути за п.1 Надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань 2 год. 4 000,00 грн., суд вважає, що така сума витрат відповідає критерію реальності та підлягає задоволенню.

Щодо п.2 складання адвокатських запитів 1 год. 2 000,00 грн., суд зазначає, що підготовка адвокатських запитів (а.с.21 до КП ЖКС «ФОНТАНСЬКИЙ») не підтверджується матеріалами справи, зі справи вбачається наявність одного адвокатського запиту, який на думку суду є нескладною процесуальною дією, запити є типовими, а тому така робота не може коштувати 2 000,00 грн., і погоджується з позицією відповідача що така сума є завищеною, а тому вбачає можливим стягнути за таку дію 200,00 грн.

Щодо стягнення витрат за складання позовної заяви 4 год. 8 000,00 грн., суд зазначає, що з урахуванням первісного позову та поданням 26.06.2023 року позову в новій редакції, у зв`язку з залученням співвідповідачів, що не потребувало значного часу і складнощі, суд вважає, що за складання позовної заяви буде достатньою сума у розмірі 5 000,00 грн.

З приводу відшкодування витрат за участь адвоката у судових засіданнях 3 год. 6 000,00 грн. суд вбачає що такий розмір є частково обґрунтований у розмірі 5 390,00 грн., оскільки адвокат приймала участь у судових засіданнях 03.07.2023 року та 29.11.2023 року, що підтверджує кількість витрачених годин, виходячи з наступного:

- підготовче засідання 03.07.2023 року згідно протоколу судового засідання, на якому була присутня адвокат Нікітіна Г.Е. тривало з 12:59:17 год. до 13:08:18 год. (тобто фактично 9 хв.), Згідно розрахунку зазначено 1 год. 2 000,00 грн. а тому підлягає стягненню з урахуванням часу очікування;

- у підготовче засідання 29.08.2023 року адвокат Нікітіна Г.Е. не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за відсутністю сторони позивачки, тому суд не вбачає підстав для стягнення за цю дату;

- підготовче засідання 17.10.2023 року згідно протоколу судового засідання тривало з 12:20:33 до 13:14:39, проте у зазначеному засіданні був присутній представник ОСОБА_2 , тому суд не вбачає підстав для стягнення за цю дату;

- підготовче засідання 29.11.2023 року згідно протоколу судового засідання, на якому була присутня адвокат Нікітіна Г.Е. тривало з 10:56:08 год. до 12:12:12 год., отже тривало 1 год. 16 хв. 4 сек. Враховуючи що було призначено судове засідання на 10 год.30 хв., то суд вважає за можливе стягнути витрати з урахуванням часу очікування, тобто за 1 год.42 хв., за що підлягає стягненню 3 390,00 грн.

- у судове засідання 18.01.2024 року адвокат Нікітіна Г.Е. не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за відсутністю сторони позивачки, тому суд не вбачає підстав для стягнення за цю дату.

За викладених обставин суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , та вважає належним чином підтвердженими та обґрунтованими витрати ОСОБА_1 на правову допомогу у розмірі 14 590,00 грн., що фактично й було сплачено позивачкою та підтверджено рахунками-фактури та квитанціями до прибуткового касового ордеру (а.с.144зв.-146зв. т.2).

У зв`язку з тим, що рішенням суду від 18.01.2024 року встановлено, що обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової шкоди має бути покладений на Виконавчий комітет Одеської міської ради, а інші відповідачі на думку суду є неналежними відповідачами, тому суд вважає за можливе стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 14 590,00 грн. тільки з Виконавчого комітету Одеської міської ради, а щодо стягнення таких витрат з інших відповідачів - необхідно відмовити.

Щодо стягнення витрат за проведення експертного висновку.

Звернувшись до суду з заявою від 23.01.2024 року про стягнення судових витрат, сторона позивачки також просила стягнути витрати у розмірі 5 500,00 грн., що складаються з витрат на підготовку експертного висновку.

Такі витрати передбачені відповідно до п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, становлять ті оплатні дії, які передбачені цивільно-процесуальних кодексом.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

На підтвердження зазначеного представником позивачки було надано Договір №1905Е/23 на виконання експертного дослідження/експертизи від 19.05.2023 року, Рахунок №1905Е/23 від 19.05.2023 року, загальна сума якого до оплати становить 5 500,00 грн., та Акт прийому-передачі виконаних робіт, в якому зазначено, що оплата роботи в сумі 5 500,00 здійснена згідно рахунку №1905Е/23 від 19.05.2023 року (а.с.140-142 т.2).

Суд вважає що витрати на підготовку експертного висновку у розмірі 5 500,00 грн. були необхідні, підтверджені належним чином, та мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони.

Такий висновок відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 04 березня 2021 року по справі № 280/429/19.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до Постанови ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір..

За викладених обставин суд приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 адвоката Нікітіної Г.Е. про стягнення судових витрат має критерії розумності, були фактичними і неминучими, а їхній розмір - частково обґрунтованим , а тому підлягає частковому задоволення та вважає за можливе стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 20 090,00 грн.

Керуючись ст.ст.4, 76-81, 133, 137, 141, 247, 258-260, 264, 268, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постановити у справі додаткове рішення.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Нікітіної Ганни Едуардівни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради (, 65026, Одеська обл., м.Одеса, Думська площа, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати, пов`язані з розглядом справи у загальному розмірі 20 090 (двадцять тисяч дев`яносто) гривень 00 копійок, які складаються з;

- витрат за надання правової (правничої) допомоги у розмірі 14 590 (чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 00 копійок;

- витрат на підготовку експертного висновку у розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

В іншій частині заяви відмовити.

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 08.02.2024 року.

Суддя Л.В.Домусчі