Провадження № 2/161/1025/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 січня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ленічевої Н.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2023 року позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2020 року №161/2109/19 неповнолітню ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.122 ч.1 та 296 ч.2 КК України, та призначити покарання:

-за ст.122 ч.1 КК України у виді 1 (один) рік позбавлення волі;

-за ст.296 ч.2 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання до відбуття неповнолітній ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.1 п. «а» ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року повністю звільнено неповнолітню ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання за даним вироком за ст.ст.122 ч.1, 296 ч.2, 70 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Неповнолітню ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.122 ч.1 та 296 ч.2 КК України, та призначити покарання:

-за ст.122 ч.1 КК України у виді 1 (один) рік позбавлення волі;

-за ст.296 ч.2 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання до відбуття неповнолітній ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.1 п. «а» ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року повністю звільнено неповнолітню ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання за даним вироком за ст.ст.122 ч.1, 296 ч.2, 70 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 до неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнути із законного представника неповнолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 2136,99 гривень та моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Стягнуто із законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 2136,99 гривень та моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

На виконання вищенаведеного вироку суду, в частині цивільного позову до ОСОБА_2 , судом був виданий виконавчий лист, який перебуває наразі на примусовому виконанні в органах ДВС.

Позивач зазначає, що з часу ухвалення вироку ОСОБА_2 рішення суду не виконав, матеріальну та моральну шкоду їй не відшкодував.

Посилаючись на приписи ст.625 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3% річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 9 448,02 грн., які нараховані нею за період з 05 листопада 2020 року по 24 жовтня 2023 року.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав.

У судове засідання сторони не прибули, хоча про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Від позивача надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не прибув у судове засідання та не подав відзиву на позов, на підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Дослідивщи письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2020 року №161/2109/19 неповнолітню ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.122 ч.1 та 296 ч.2 КК України, та призначити покарання:

-за ст.122 ч.1 КК України у виді 1 (один) рік позбавлення волі;

-за ст.296 ч.2 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання до відбуття неповнолітній ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.1 п. «а» ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року повністю звільнено неповнолітню ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання за даним вироком за ст.ст.122 ч.1, 296 ч.2, 70 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Неповнолітню ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.122 ч.1 та 296 ч.2 КК України, та призначити покарання:

-за ст.122 ч.1 КК України у виді 1 (один) рік позбавлення волі;

-за ст.296 ч.2 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання до відбуття неповнолітній ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.1 п. «а» ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року повністю звільнено неповнолітню ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання за даним вироком за ст.ст.122 ч.1, 296 ч.2, 70 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 до неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнути із законного представника неповнолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 2136,99 гривень та моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Стягнуто із законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 2136,99 гривень та моральну шкоду в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

На виконання вищенаведеного вироку суду, в частині цивільного позову до ОСОБА_2 , судом був виданий виконавчий лист, який перебуває наразі на примусовому виконанні в органах ДВС, ВП №№63767718, 63767633.

З довідок державного виконавця від 25 жовтня 2023 року слідує, що відповідач частково виконав рішення суду по відшкодування матеріальної шкоди і його заборгованість по ній становить 2 005,99 грн. По моральній шкоді рішення суд не виконане повністю.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів виконання ним вироку суду.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки починаючи з дати набрання вироком суду законної сили ОСОБА_2 не відшкодував у повному обсязі матеріальну та моральну шкоду позивачу, суд дійшов висновку, що на підставі ст.625 ЦК України з нього слід стягнути 3% річних та інфляційні втрати у розмірі 9 448,02 грн. за період з 05 листопада 2020 року по 24 жовтня 2023 року та задовольнити позов повністю.

Зважаючи на те, що суд повністю задовольнив позов, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 073,60 грн., який був сплачений при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.141, 265, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 9 448,02 грн. (дев`ять тисяч чотириста сорок вісім гривень дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено та підписано 06 лютого 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк