справа № 179/1845/23
провадження № 2/179/113/24
У Х В А Л А

02 лютого 2024 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Ямкового В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в смт. Магдалинівка клопотання представника відповідача адвоката Ямкового В.Ф. про залишення позовної заяви без руху по справі за позовом ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ПРИОРІЛЬСЬКЕ» («ПРОЛЕТАР-АГРО») до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення збитків (упущеної вигоди),

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ПРИОРІЛЬСЬКЕ» («ПРОЛЕТАР-АГРО») до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення збитків (упущеної вигоди).

19 грудня 2023 року представником позивача до суду надіслано клопотання про залишення позовної заяви без руху, посилаючись на те, що позивачем у позові не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Зміст поданої позивачем позовної заяви не містить вищезазначених відомостей, зазначення яких є обов`язковим відповідного до чинного законодавства України.

Після ознайомлення з матеріалами справи відповідачу стало відомо про сплату судового збору за даним позовом неналежною особою. Так, аркуш справи № 1 містить квитанцію про сплату судового збору платником (ініціатором) сплати якого є фізична особа - ОСОБА_4 , тоді як позивачем по справі визначено юридичну особу - Приватне підприємство «Пролетар-Агро» (назва станом на день сплати судового збору), що не може вважатися належним доказом сплати судового збору, з огляду на його сплату не позивачем.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти вимог клопотання, зазначивши, що позовна заява відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши зміст позовної заяви, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною 3 статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем зазначено перелік документів, які додаються до позовної заяви, які завірені відповідним підписом керівника ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ПРИОРІЛЬСЬКЕ» («ПРОЛЕТАР-АГРО»), що свідчить про наявність у позивача відповідних оригіналів письмових та електронних доказів.

Розглядаючи клопотання представника відповідача щодо сплати судового збору за даним позовом неналежною особою, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За правилами статті 2 зазначеного Закону платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Об`єкти справляння судового збору визначено статтею 3 Закону України "Про судовий збір". Згідно з частиною першою зазначеної статті судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлено статтями 175, 177 ЦПК України. Згідно із частиною четвертою статті 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 4 листопада 1950 року кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Кутіч проти Хорватії" від 1 березня 2002).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним" (рішення у справі "Белле проти Франції" від 4 грудня 1995 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.09.2020 року, що неможливість прийняття як доказу сплати судового збору за подання позовної заяви платіжного доручення лише у зв`язку із зазначенням у ньому платником іншої особи, а не позивача, без урахування всього змісту цього документа, зокрема, вказівки на призначення відповідного платежу (об`єкта справляння судового збору). Визначальним є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Так, відповідно до частини другої статті 9 Закону України від "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Отже, додана до позовної заяви ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ПРИОРІЛЬСЬКЕ» («ПРОЛЕТАР-АГРО») квитанція, якою сплачено судовий збір ОСОБА_4 , який керівником зазначеного підприємства, за своїм змістом підтверджує сплату судового збору за її подання. Отже, зазначена позовна заява відповідає вимогам частини четвертої статті 177 ЦПК України.

Виходячи з обставин того, що позовна заява відповідає вимогам ст. 175 і 177 ЦПК України, у зв`язку із чим клопотання представника про залишення позову без руху не підлягає задоволенню

Керуючись ст. ст. 182, 260 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Ямкового В.Ф. про залишення позовної заяви без руху по справі за позовом ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ПРИОРІЛЬСЬКЕ» («ПРОЛЕТАР-АГРО») до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення збитків (упущеної вигоди) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписанню суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 07 лютого 2024 року.

Суддя Т.А.Ковальчук