Справа №751/5434/22
Провадження №2/751/449/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря Мороз М. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - адвокат Леонов О.Є.

представник відповідача, ТОВ «Кредитні Ініціативи» - Полетаєва Т.Ю.

розглянувши у порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

Представник позивача, адвокат Леонов О.Є., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про стягнення 300 637 грн 10 коп. грошових коштів та понесених судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.12.2007 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, згідно з яким позивач передала належну їй на праві приватної власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в іпотеку. Згідно з умовами іпотечного договору позивач є майновим поручителем за виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань за кредитним договором №2402/1207/02-066 від 07.12.2007 року.

Надалі, на підставі договорів факторингу було замінено первісного кредитора ВАТ "Сведбанк" 28.11.2012 року на ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс", а також 28.11.2012 року на ТОВ "Кредитні ініціативи", яке є кінцевим кредитором/стягувачем.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.02.2014 року (справа №751/348/140) позовні вимоги задоволено, у рахунок погашення боргу, який станом на 01.09.2013 року становив 266 072 грн 90 коп. звернено стягнення на предмет іпотеки. Ha виконання вказаного рішення видано виконавчий лист та відкрито виконавче № НОМЕР_2 про стягнення з боржників коштів. На даний час виконавче провадження завершено, у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачеві.

21.02.2019 року відповідач, для захисту своїх майнових інтересів, здійснив державну реєстрацію права власності на передану в іпотеку квартиру позивача, на підставі статей 33, 35, 36, 37 Закону України "Про іпотеку". 27.10.2020 року відповідач з метою погашення заборгованості за зобов`язаннями ОСОБА_1 , керуючись правом кредитора, на підставі статей 33, 36, 37, 38 Закону України "Про іпотеку" уклав договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_2 , відповідно до якого остання придбала у ТОВ "Кредитні ініціативи" нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 . Згідно з п. 2.1. договору купівлі-продажу вартість майна становить 566 710 грн 00 коп. Таким чином, вимоги відповідача, як кредитора, були реалізовані в повному обсязі.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 березня 2021 року (справа № 751/8505/20) вимоги про визнання незаконної державної реєстрації квартири позивача залишені без задоволення, рішення набрало законної сили 24.04.2021 року.

Після реалізації предмета іпотеки, як іпотекодавцю, так і боржнику, жодних звітів про розподіл коштів не надходило, жодного повернення різниці не відбувалось. Вважає, що відповідач повинен був повернути різницю між сумою заборгованості та вартістю реалізації предмета іпотеки, а саме 300637 грн 10 коп. та надати відповідний звіт.

Відповідачу двічі, 23.12.2021 року та 18.01.2022 року надсилались вимоги про повернення коштів, однак кошти не були повернуті.

19.06.2023 року від представника відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів у сумі 300637 грн 10 коп. вважає незаконними (а.с. 80-84).

Зазначає, що Іпотекодержатель ТОВ «Кредитні ініціативи» звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, у спосіб набуття права власності на предмет іпотеки на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

21.02.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_2 , на підставі Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. 07.12.2007 року, реєстр. № 5774. Тобто позасудове врегулювання завершилося державною реєстрацією права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем ТОВ «Кредитні ініціативи».

Надалі власник нерухомого майна ТОВ «Кредитні ініціативи», відповідно до норм Цивільного кодексу України, 27.10.2020 року уклав Договір купівлі-продажу квартири з покупцем ОСОБА_2 . Укладення цього Договору не є зверненням стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Укладаючи Договір купівлі-продажу квартири від 27.10.2020 року ТОВ «Кредитні ініціативи» вже було власником цього нерухомого майна, з 21.02.2019 року. Зазначає, якщо продаж предмета іпотеки іпотекодержателем третій особі, в порядку передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», відбувається на підставі іпотечного договору, відповідно право власності на предмет іпотеки переходить від іпотекодавця безпосередньо до покупця, при цьому іпотекодержатель, укладаючи договір купівлі-продажу, не є власником цього майна.

Звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку відбувається один раз і виключно одним із способів, передбачених Законом України «Про іпотеку»: або прийняття іпотекодержателем у власність предмета іпотеки або продаж іпотекодержателем предмета іпотеки третій особі. Застосування одного способу прийняття предмета іпотеки у власність, виключає застосування іншого -продаж третій особі. Іпотекодержатель обрав спосіб позасудового врегулювання прийняття предмету іпотеки у власність в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

На підставі викладеного, укладення між ТОВ «Кредитні ініціативи», як продавцем, та ОСОБА_2 , як покупецем, Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С. 27.10.2020 року, реєстр. № 3667, не є позасудовим зверненням стягнення на предмет іпотеки на підставі ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно процедура, передбачена ст. 38 Закону України «Про іпотеку», щодо розподілу коштів від продажу предмета іпотеки та повернення позивачу решти виручки, не може бути застосована.

II. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова Карапути О.О. від 13.12.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2023 року, відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 199 від 28.02.2023 року головуючим суддею визначено суддю Ченцову С.М.

Ухвалою судді від 07.03.2023 року справу прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 24.04.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача у вступному слові позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові та наявні у матеріалах справи докази. Доповнив, що просить стягнути різницю між вартістю реалізованого майна та сумою заборгованості, посилаючись на те, що відповідач жодних звітів реалізації майна не надав.

Представник відповідача у вступному слові заперечив щодо задоволення позовних вимог. Зазначив, що іпотечним договором передбачено два способи задоволення вимог іпотекодержателя, а саме: передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» або право від свого імені продати предмет іпотеки у порядку, встановленому ст.38 цього Закону. 21.02.2019 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності, яке зареєстровано у державному реєстрі. Новозаводським районним судом міста Чернігова у справі №751/8505/20 розглядалось питання щодо скасування запису про державну реєстрацію. Предмет іпотеки перебував у власності іпотекодержателя, а з 27.10.2020 року предмет іпотеки перейшов у власність ОСОБА_2 з якою власник від свого імені уклав договір купівлі-продажу. Продаж здійснювався іпотекодержателем на підставі іпотечного договору.

III. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 07.12.2007 року був укладений кредитний договір №2402/1207/02-066, відповідно до якого позичальник отримав кредитні кошти на споживчі потреби у розмірі 16000,00 доларів США, строком до 06 грудня 2017 року. Позичальник зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за кредитом та сплачувати плату за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних, відповідно до встановленого графіку погашення кредиту (а.с. 9-13,14-15).

Також, 07.12.2007 року укладено іпотечний договір між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , яка є майновим поручителем ОСОБА_1 за виконанням, передбачених кредитним договором №2402/1207/02-066 від 07.12.2007 року зобов`язань.

Відповідно до п. 2 Іпотечного договору на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавці передають в іпотеку Іпотекодержателю належне їм на праві власності майно: двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Пунктом 5 Іпотечного договору встановлено, що за згодою сторін предмет іпотеки оцінюється в 39800 доларів США, що за курсом НБУ на день укладення Договору становить в еквіваленті 200990 гривень (а.с. 7-8).

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.02.2014 року задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 2402/1207/02-066 від 07.12.2007 року, яка станом на 01.09.2013 року становить 266 072, 90 грн, складається з заборгованості за: кредитом - 113 005,03 грн, відсотках - 62 177,39 грн; пенею - 90 890, 48 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки, на підставі іпотечного договору від 07.12.2007 року, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в рівних частинах, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Новозаводської районної ради 08.04.2002 року номер 238, зареєстроване в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 08.07.2002 року, про що зроблено запис в реєстраційній книзі № 192 за реєстровим № 17017. Також встановлений спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», з початковою ціною реалізації предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (а.с. 114-116).

На виконання вказаного рішення Новозаводським районним судом міста Чернігова 02.02.2015 року виданий виконавчий лист №2/751/235/14 та відкрито виконавче провадження №48659861, яке завершено та відповідно до постанови головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Шурубенко О.М. від 21.01.2021 року виконавчий лист повернутий стягувачу за його заявою (а.с. 16, 17-19).

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21.02.2019 року державним реєстратором Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Беляєвою К.А., на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року, зареєстровано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_2 . (а.с. 20-21).

27.10.2020 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С., зареєстрований в реєстрі за № 3667, відповідно до якого ОСОБА_2 придбала у ТОВ «Кредитні ініціативи» нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 . Відповідно до п.2.1 цього договору квартира продана за домовленістю сторін за ціною 566 710 гривень, до моменту підписання цього Договору. Своїми підписами сторони підтверджують проведення повного розрахунку. Відповідно до п.2.2 цього Договору , за даними Висновку про вартість об`єкту оцінки , сформованому 23.09.2020 року ТОВ «Алтей Ріелті» ринкова вартість майна становить 494346 гривень (а.с. 22-23).

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.10.2020 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С. на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2020 року зареєстровано право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру. (а.с. 24).

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.03.2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ОСОБА_2 про скасування запису про проведену державну реєстрацію та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено повністю (а.с. 25-31).

Представником позивача 23.12.2021 року, а також позивачкою 18.01.2022 року на адресу ТОВ «Кредитні ініціативи», направлялись вимоги, щодо повернення коштів, однак кошти відповідачем не повернуті (а.с. 32,35).

IV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель (іпотекодавець) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки.

Укладаючи договір іпотеки, іпотекодавець бере на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із Єдиного державного реєстру.

Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п.12 Іпотечного договору, за вибором Іпотекодержателя застосовується один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя.

Пункт п. 12.3 Іпотечного договору передбачає наступний спосіб: згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке викладене в п.п. 12.3.1. та 12.3.2. цього пункту Договору.

Згідно з п.п. 12.3.1 Іпотечного договору задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті

п. 12.3 Договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на Предмет іпотеки. Сторони з розумінням змісту ст. 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на Предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту п. 12.3 цього договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавців, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав Основне зобов`язання

Відповідно до п.12.3.2 , продаж Іротекодержателем від свого імені Предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановоеному статтею 38 Закону України « Про іпотеку» за ціною, що буде встановлена відповідно до висновку незалежногоексперта - суб`єкта оціночної діяльності , праовздатність якого підтверджується сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовляються, що кандидатура суб`єкта оціночної діяльності визначається Іпотекодержателем.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції яка діяла на час здійснення іпотекодержателем державної реєстрації 21.02.2019 року) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 року по справі №306/2053/16-ц, зробила правовий висновок про те, що при зверненні стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем на нього права власності необхідною є проведення оцінки майна предмета іпотеки на момент переходу права власності. Окрім того, Велика Палата зазначила, що вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною, повинна погоджуватися з власником майна.

Визначення вартості майна є істотною умовою через те, що іпотекодавець має право розраховувати на компенсацію йому різниці між перевищенням 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Такі ж висновки висловлені і в постановах Верховного Суду від 21.07.2021 року по справі №127/16575/19 та постанові від 11.08.2021 року по справі №520/8982/18.

Відповідно до ч. 5,6,7 ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. При нотаріальному посвідченні такого договору купівлі-продажу правовстановлюючий документ на предмет іпотеки не подається.

Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю.

Відповідно до рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.02.2014 року, встановлений спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», з початковою ціною реалізації предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 27.10.2020 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Кредитні ініціативи», посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С., зареєстрований в реєстрі за № 3667, ОСОБА_2 придбала у ТОВ «Кредитні ініціативи» нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 . Відповідно до п.2.1 цього договору квартира продана за домовленістю сторін за ціною 566 710 гривень, до моменту підписання цього Договору. Своїми підписами сторони підтверджують проведення повного розрахунку. Відповідно до п.2.2 цього Договору , за даними Висновку про вартість об`єкту оцінки , сформованому 23.09.2020 року ТОВ «Алтей Ріелті» ( сертифікат суб`єкта оціночної діяльності виданий ФДМУ № 799/19 від 21.10.2019 року) ринкова вартість майна становить 494346 гривень (а.с. 22-23).

Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало кошти від продажу квартири у сумі 566 710 гривень, до моменту підписання договору. Оскільки вартість об`єкту оцінки сформована суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) складає 494346 гривень, заборгованість за кредитним договором складала 266072 грн 90 копійок, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в сумі 228273 грн 10 коп, що є різницею між ринковою вартістю об`єкту іпотеки - квартири АДРЕСА_2 , та розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 13, 43, 76-81, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 228273 гривні 10 копійок, у відшкодування різниці між ринковою вартістю об`єкту іпотеки - квартири АДРЕСА_2 , та розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 08 лютого 2024 року

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (місцезнаходження: 04080, м.Київ, вул.Вікентія Хвойки, 21, )

Суддя С. М. Ченцова