Номер провадження № 2/521/536/24
24 січня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Роїк Д.Я.
секретаря судового засідання - Каліної П.О.,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи Хаджибейська районна адміністрація Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна та стягнення аліментів,
07.06.2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особи Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, стягнення аліментів, в якому просила суд: позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити опіку над малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.08.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.10.2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до канцелярії суду заяву, в якій просила слухати справу без її особистої участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала.
Представник органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його особистої участі, позовні вимоги підтримав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до положень цієї Конвенції, дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, як до, так і після народження.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Стаття 150 СК України, визначає перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, якими зокрема є: виховання дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка дитини до самостійного життя та інші.
Згідно ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
За правилами статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша). Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина четверта).
Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Частини 1, 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства», передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню.
Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частинами першою та другою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, за домовленістю між ними, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України, у випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавленні батьківських прав.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, №250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).
Судом встановлено, що дитина - ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Одесі, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області, актовий запис про народження №9407, серії НОМЕР_1 ( видане повторно), де в свідоцтві про народження в графі «батько» зроблено відповідний запис, батько - ОСОБА_6 , в графі «мати» зроблено відповідний запис, мати - ОСОБА_2 . Відомості про батька дитини у свідоцтві про народження внесені відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є біологічною бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом встановлено, що мати дитини ОСОБА_2 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, від виховання доньки самоусунулась, за місцем проживання дитину не відвідує, не піклується про фізичний і духовний розвиток ОСОБА_3 , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитині, станом здоров`я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистостей, талантів, розумових і фізичних здібностей в найповнішому обсязі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надає.
Згідно матеріалів справи, факти ухилення батьків від виконання батьківських обов?язків підтверджується заявами сусідів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які зазначають, що ОСОБА_1 з народження піклується за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а з 2015 року, коли Єві було 1 рік та 4 місяця дитина стала постійно проживати у бабусі. ОСОБА_1 характеризується позитивно та гарно дбає про дитину.
Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 11.02.2015 № 32/01-06, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, на час утримання під вартою матері до 23.02.2015.
Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 05.06.2015 № 227/01-06, над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено опіку. Опікун - ОСОБА_1 (біологічна бабуся).
Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 27.05.2015 № 208/01-06, продовжено термін дії розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 11.02.2015 № 32/01-06 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 » на час утримання матері дитини під вартою та знаходження її в місцях позбавлення волі.
Відповідно до Висновку Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.12.2016 № 3672/01-20, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була повернута на виховання матері - ОСОБА_2 .
Згідно з Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради від 26.12.2016 № 137, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була знята з первинного обліку Служби, у зв`язку із поверненням дитини на виховання до одного з батьків.
Згідно з протоколом бесіди від 16.01.2020, складеного Службою у справах дітей Одеської міської ради, ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , повідомила, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тривалий час виховується у її родині. На теперішній час дитина готується до школи, проходить підготовчі курси, також займається танцями, у школі розвитку «Самоцвіт». Мати, ОСОБА_2 , тривалий час дитину не провідує. Дідусь, ОСОБА_13 , допомагає онуці матеріально.
Згідно з протоколом бесіди від 03.06.2020, складеного Службою у справах дітей Одеської міської ради, ОСОБА_1 , повідомила, що ОСОБА_3 проживає у неї з 2015 року. Мати, ОСОБА_2 , до дитини не приходить, не телефонує. В березні 2020 віддала свідоцтво про народження, але до доньки не зайшла. ОСОБА_1 має намір встановити опіку над Євою, у разі позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , яка постійно пиячить із співмешканцем.
Декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 05.04.2023, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , укладено з лікарем ОСОБА_14 КНП «Дитяча міська поліклініка № 7» ОМР та з ОСОБА_1 .
Згідно з довідкою ОДЕСЬКОГО ЛІЦЕЮ № 60 Одеської міської ради від 05.04.2023 № 212, ОСОБА_3 навчається у 3-Б класі вищезазначеного учбового закладу.
Згідно з характеристикою ОДЕСЬКОГО ЛІЦЕЮ № 60 Одеської міської ради від 04.04.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , навчається у школі з 2020 з першого класу. За час навчання виявила себе як активна, розумна, відповідальна, товариська дівчинка. Має високий рівень навчальних досягнень. Завжди виконує завдання. Розвиток ОСОБА_3 здебільшого перевищує розвиток її одноліток. Має чудову пам`ять, уяву та мистецькі здібності. З успіхом відвідує мистецький гурток та музичну школу. Вихованням дитини займається бабуся ОСОБА_1 . Вона відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. ОСОБА_1 постійно відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок із класним керівником. ОСОБА_1 повністю перейняла на себе материнські обов`язки. ОСОБА_3 завжди чиста та охайна, стильно та гарно одягнена, має все необхідне. Мати дитини жодного разу у школі не з`явилася, не цікавилась навчанням, вихованням та успіхами ОСОБА_3 .
Відповідно до протоколу бесіди з малолітньою ОСОБА_3 від 26.12.2023, складеного органом опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради у присутності та з дозволу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 розповіла, що ходить до школи, допомагає бабусі, вільний час також проводить з бабусею (готують їжу, в`яжуть, шиють). Вважає своєю сім`єю бабусю, ОСОБА_1 , та другом - песика Артема.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , надала заяву до Служби у справах дітей Одеської міської ради від 19.06.2023, в якій зазначає, що повідомлена про те, що ОСОБА_1 подала позовну заяву щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , але вона не згодна з позбавленням її батьківських прав.
Спеціалісти органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради 26.12.2023, здійснили вихід за адресою проживання ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_1 . На момент перевірки двері квартири були відчинені, на зустріч спеціалістам вийшов ОСОБА_17 , який повідомив, що ОСОБА_2 пішла з дому вранці. Через відкриті двері було видно, що в квартирі безлад, антисанітарія.
Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про невідкладне відібрання від 19.08.2021 № 387/01-06, малолітній ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , був відібраний у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , був відібраний у матері ОСОБА_2 .
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.05.2022 (справа № 521/12881/21), малолітній ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , був відібраний у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , був відібраний у матері ОСОБА_2 , без позбавлення батьківських прав.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2023 (справа № 947/29842/23), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , позбавлені батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24.05.2023 (справа № 947/982/22), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,позбавлена батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Викладені факти, як кожен окремо так і в сукупності, дають підстави вважати, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої доньки.

На засідання комісії з питань захисту прав дітей Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради 10.01.2024 мати дитини не з`явилась, була присутня ОСОБА_1 , яка повідомила, що бажає позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та встановити опіку над дитиною.

Судом встановлено, ОСОБА_1 житлом та матеріально забезпечена, характеризується позитивно та медичних протипоказань щодо встановлення опіки над дитиною не має. Згідно матеріалів справи, позивачці на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_2 про право власності на квартиру від 28.01.1998 року .

Згідно висновку органу опіки та піклування № 0231/01-20 від 22.01.2024 року про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Викладені факти, як кожен окремо так і в сукупності, дають підстави вважати, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої доньки.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач, будучи матір`ю, ухилялися від виконання батьківських обов`язків, не піклувалися про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкувалися з донькою в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення тощо.

На підставі наведених аргументів, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав відповідачку відносно її доньки.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, що спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Судом встановлено, що відповідачка добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, а тому позивачка була вимушена звернутися до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення аліментів.

Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

?стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

?стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Законом України № 2037-VIII«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина 2 ст. 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини.

Згідно частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивачки на утримання їх доньки, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Керуючись ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 7, 15, 17, 19, п. 2 ст. 150, 152, 155 п.1 ч.2 ст. 164, ст. 165, ч. 2 ст. 166, ч. 5 ст. 167, ч. 1. 2 ст. 170, ст.ст.180, 182, 183, 191, 192, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 81, 280 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особи Хаджибейська районна адміністрація Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна та стягнення аліментів,- задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Одеса.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 ,адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто з 07 червня 2023 року, до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

С У Д Д Я: Д.Я. Роїк