Справа №:755/2301/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Яровенко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

20 лютого 2023 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 , у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №17.10.2021-100002912 від 17.10.2021 у розмірі 22 202,59 грн та сплачений судовий збір

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 жовтня 2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №17.10.2021-100002912, за яким позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 11 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої обов`язки за вказаним договором належним чином не виконав, не сплачує щомісячні платежі за кредитом та проценти за користування кредитом. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачем станом на 23 лютого 2022 має заборгованість становить в розмірі 22 202, 59 грн, з яких сума заборгованості по тілу кредиту станом на 10 991,24 грн. та по процентах 11 211,35 грн. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, оскільки не погасив заборгованість за кредитом, та процентами, що є порушенням законних прав ТОВ «Споживчий центр».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

13 квітня 2023 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У вказаному відзиві відповідач просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. При цьому, зазначив, що укладений нібито між ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» було укладено шахрайським шляхом, без підпису та взаємної згоди невідомими особами. Також вважає, що матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості за кредитним договором у розмірі 22 202, 59 грн.

05 травня 2023 року на адресу суду від ТОВ «Споживчий центр» надійшов відповідь на відзив, в якому доводи позивача про несправедливість умов оспорюваного кредитного договору за вимогами Закону України «Про захист прав споживачів», на думку відповідача, є безпідставними. Звертає увагу суду на те, що Договір підписаний одноразовим ідентифікатором, як відповідно до ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", так і відповідно до ст.207 Цивільного кодексу України. При реєстрації та вході в особистий кабінет позичальника при укладенні договору позивачем було використано фінансовий номер телефону НОМЕР_1 . Відповідач переконаний, що зазначені докази підтверджують повною мірою факт належності позивачу номеру телефону: НОМЕР_1 . Вказує, що саме на цей номер телефону НОМЕР_1 був відправлений та доставлений одноразовий ідентифікатор "V343", яким був підписаний кредитний договір №17.10.2021-100002912 від 17.10.2021р., що підтверджується довідкою ТОВ «Споживчий центр». Таким чином, кредитний договір № 17.10.2021-100002912 від 17.10.2021 зокрема, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) та заявка до кредитного договору № 17.10.2021-100002912, яка є його невід`ємною частиною, підписані позивачем одноразовим ідентифікатором (V343), надісланим смс-повідомленням на належний позивачу фінансовий номер телефону: НОМЕР_1 , використання якого дозволено ст.207 Цивільного кодексу України та ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Вказаний кредитний договір укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів. Факт видачі кредитних коштів підтверджується чеком про електронний переказ коштів від 17.10.2023 року, сформований платіжним сервісом АТ «Приват банк» LiqPay.

15 травня 2023 року на адресу суду надішло заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач вже звертає увагу суду , що ним повністю погашена заборгованість в лютому 2022 року, про що він повідомляв кредитора. Позивачем не надано пояснень щодо суми заборгованості в розмірір 22 202,59 грн., так як в позовоній заяві вказано, що відповідач отримав кредит в розмірір 11 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості та суми відсотків, зазначені в розрахунку, є правільними. Матеріал справи не містять відомостей, що підтверджують факт заборгованості у розмірір 22 202,59 грн., адже позичальником було погашено даний кредит.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 17.10.2021-100002912 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

Відповідно до умов Кредитного договору (оферти) № 17.10.2021-100002912 від 17.10.2021 та Заявки відповідачу надано кредит у розмірі 11 000,00 грн. строком користування на 140 календарних днів шляхом перерахування на поточний рахуок Позичальника.

За цим Договором позивач зобов`язався надати кредит відповідачеві у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти.

Також відповідно до умов договору № 17.10.2021-100002912 про споживчий кредит та ОСОБА_1 складена таблиця загальної вартості та реальної річної ставки, відповідно до якого сума кредиту становить 11 000 грн.; проценти за користування кредитом 12 583 грн. 82 коп. комісія за надання кредиту 1650 грн. 00 коп., де загальна вартість кредиту 25 233,82 грн., який був підписано одноразовим ідентифікатором шляхом введення коду з смс, яке було відправлено на фінансовий телефон: НОМЕР_1 .

Відповідно до чеку про електронний переказ коштів від 17.10.2021 року позивачем перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 11 000,00 грн., а відповідачем 17.10.2021 отримано кредитні кошти у розмірі 11 000,00 грн. з призначенням платежу 17.10.2021-100002912 на рахунок НОМЕР_2 .

Згідно картки субконто контрагента (розрахунку) по Кредитному договору (оферти) №17.10.2021-100002912 за період з 17.10.2021 року по 01 лютого 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 22 202,59 грн.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд дійшов висновку, що ТОВ «Споживчий центр» належно виконало умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 11 000,00 грн.

На виконання вимог ст. 12, 81 ЦПК УКраїни, заперечуючи проти позову не надав суду жодного доказу на підствердження власних заперечень щодо того ним погашено заборгованість за креджитним договором.

Отже, відповідач належним чином не виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, своєчасно не повернув кредит, не сплатив проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 23 лютого 2022 року утворилась заборгованість по тілу кредиту, що становить 10 991,24 грн., по процентах 11 211,35 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, посилання відповідача на вже сплачену заборгованість не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Разом з тим, подаючи до суду відзив, відповідачем з`ясувалося, що при подачі позову до суду помилково зазначено прізвище відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як відповідачем 15.03.2021 року отримано новий паспорт на прізвище ОСОБА_1 . Так, в наданих позивачем документах міститься нова довідка про присвоєння РНОКПП на прізвище ОСОБА_1 , що підтверджується копією паспорта виданого 15 березня 2021 року та РНОКПП від 14 квітня 2021 року. Отже, в даному випадку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є однією і тією ж особою.

Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 2 684 грн, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 76-81, 89,141, 184, 274, 354 ЦПК України, ст.509, 525, 526, 1049, 1054 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до Бордюжан про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №17.10.2021-100002912 у розмірі 22 202 (двадцять дві тисяч двісті дві) гривень 59 копійок

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати в сумі 2 684 грн.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вулиця Саксаганського, 133-А.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.О. Яровенко