провадження № 22-ц/824/4766/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Підприємства з іноземними інвестиціями «Новус Плюс» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року та на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 липня 2023 року у справі у справі за позовом ОСОБА_1 до Підприємства з іноземними інвестиціями «Новус Плюс», третя особа: Державна установа «Київський міський лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» про відшкодування матеріальної шкоди, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом та з урахуванням зменшених позовних вимог просив стягнути з ПІІ «Новус Плюс» 212 500 грн. матеріального збитку у формі упущеної вигоди; зобов`язати ПІІ «Новус Плюс» змінити місце розташування агрегатної холодильного обладнання відповідно до вимог ДБН В.1.1-31:2013 за яких агрегатна холодильного обладнання не буде розміщена під, над і поряд з житловими приміщеннями квартир.

Позовні вимоги з урахуванням уточнень обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , як правонаступник ОСОБА_2 , є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину. Вказана квартира розміщується на 2-му поверсі вказаного житлового будинку. На момент виникнення спірних правовідносин на цокольному поверсі даного житлового будинку розміщувався магазин « Billa » належний ПІІ «Білла-Україна», а наразі там знаходиться магазин «Новус», належний ПІІ «Новус Плюс», як правонаступнику ПІІ «Білла-Україна». Більше п`яти років і в денний і в нічний час розповсюджується шум, який заважає мешканцям даного будинку. В ході спроб досудового врегулювання спору позивачем було з`ясовано, що джерелом вказаного надмірного шуму є робота агрегату холодильного обладнання магазину « Billa ». Відповідно до поверхових планів будинку встановлено, що агрегатна холодильного обладнання магазину « Billa » розміщена по вертикалі під квартирою позивача. Солом`янським РУГУ МВС України в м. Києві листом від 28 січня 2015 року було повідомлено ОСОБА_2 , що за перевищення допустимих рівнів шуму на уповноважених осіб магазину « Billa » складено протоколи про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва листом від 24 листопада 2016 року повідомив, що на час надання відповіді ним не реєструвалися документи дозвільного характеру, які б надавали право ПІІ «Білла-Україна» здійснювати будь-які підготовчі або будівельні роботи за адресою АДРЕСА_1 . Солом`янська райдержадміністрація листом від 20 листопада 2017 року констатувала факт перевищення шумового навантаження від роботи обладнання магазину « Billa » та звернулася до ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві з проханням вжити компетентних заходів. Крім цього, за результатами виявлення перевищення шумового навантаження джерелом якого є агрегатна холодильного обладнання магазину «Billa» Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві 22 грудня 2017 року було видано ПІІ «Білла-Україна» припис про усунення порушень вимог законодавства. У зв`язку з невиконанням вказаного припису 22 лютого 2018 року Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві видало ПІІ «Білла-Україна» Розпорядження про усунення виявлених порушень законодавства щодо перевищення допустимого шумового навантаження від роботи агрегатної холодильного обладнання магазину « Billa » ( АДРЕСА_1 ). Проте, ПІІ «Білла-Україна» не виконало вказаного розпорядження, оскільки під час вимірювань шумового навантаження, які проводилися 15 травня 2018 року рівні звуку в квартирі при роботі агрегатного холодильного обладнання магазину « Billa » перевищують допустимий рівень на 1,8-2,5 дБа. Від наведених вище протиправних дій ПІІ «Білла-Україна» позивач зазнав матеріальних збитків у вигляді упущеної вигоди, що обґрунтовується наступним. Належну померлому ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 він завжди здавав в оренду. 10 лютого 2015 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір оренди квартири, відповідно до умов якого він передав в оренду квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 зобов`язувалася сплачувати щомісячну орендну плату в розмірі 8 500 грн. Відповідно до умов договору ОСОБА_3 в день укладення договору передала йому 8 500 грн. у якості орендної плати за перший місяць та 8 500 грн. в якості заставного платежу за останній місяць оренди. Згідно умов договору строк оренди складав з 10 лютого 2015 року по 10 серпня 2017 року. Відповідно до п. 9.3. договору оренди орендар мав право достроково розірвати цей договір лише у випадку, якщо житлові умови проживання в квартирі стануть не придатні до проживання не з вини орендаря. Проте, через невеликий проміжок часу, ОСОБА_3 повідомила, що в квартирі спостерігається якісь постійний шум від невідомого джерела і попросила з`ясувати звідки він розповсюджується і вжити заходів щодо його припинення. Наприкінці березня 2015 року ОСОБА_3 надала вже письмовий лист-прохання щодо зазначеного шуму і знову ж таки попросила щось з ним зробити і забезпечити їй належні умови проживання у квартирі. Проте, шумове навантаження не зменшилося і вже на початку червня 2015 року ОСОБА_3 надала другий лист в якому попередила що через нестерпні умови проживання викликані шумом вона з дитиною з 10 липня 2015 року вимушено з`їжджає з квартири. 09 липня 2015 року ОСОБА_2 повернув заставну суму в розмірі 8 500 грн. ОСОБА_3 і з 10 липня 2015 року вона з`їхала з квартири і відповідно з 10 липня 2015 року договір оренди припинив свою дію, оскільки був розірваний за ініціативою орендаря в порядку п. 9.3. Таким чином, через надмірний шум від агрегату холодильного обладнання магазину « Billa », ОСОБА_2 не отримав доходи, які міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене розповсюдженням шуму, рівень якого перевищує допустимі норми. В розумінні ЦК України, завданий матеріальний збиток виражений у формі упущеної вигоди у розмірі 212 500 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПІІ «Новус Плюс» 212 500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Зобов`язано ПІІ «Новус Плюс» змінити місце розташування агрегатного холодильного обладнання відповідно до вимог ДБН В.1.1-31:2013 протягом 30 днів з дня набрання даного рішення законної сили, за яких агрегатне холодильне обладнання не буде розміщене під, над і поряд з житловими приміщеннями квартир у житловому будинку АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 липня 2023 року стягнуто з ПІІ «Новус Плюс» на користь ОСОБА_1 витрати понесені з проведенням експертного дослідження в розмірі 13 500 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

В апеляційній скарзі ПІІ «Новус Плюс» просить скасувати рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач вказує про те, що на момент розгляду справи по суті та ухвалення оскаржуваних рішень не є ані власником, ані користувачем агрегатного холодильного обладнання та нежитлового приміщення та не здійснює господарську діяльність за адресою АДРЕСА_1 . Наприкінці 2021 року підприємство з 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна» (після перейменування ПІІ «НОВУС ПЛЮС») припинило свою господарську діяльність в сфері роздрібної торгівлі продуктами харчування та непродовольчими товарами в Україні, та м. Києві зокрема. Так, фактичне функціонування магазину BILLA y нежитлових приміщеннях за адресою АДРЕСА_1 було зупинено з 17 жовтня 2021 року. Крім того, право користування (оренди) ПІІ «НОВУС ПЛЮС» нежитловими приміщеннями в яких знаходився вищевказаний магазин BILLA , що був розташований у цокольному поверсі будівлі за адресою АДРЕСА_1 припинено з 18 листопада 2021 року. Відтак, внаслідок неповного з`ясування судом першої інстанції обставин було ухвалено необґрунтоване рішення щодо зобов`язання Відповідача змінити місце розташування агрегатного холодильного обладнання, що йому не належить. Крім того, оскаржуване рішення прийнято про права, інтереси та (або) обов`язки особи, що не була залучена до участі у справі. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 18 листопада 2021 року право користування (оренди) на вищевказаний об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 0 набуто іншою юридичною особою - ТОВ «НОВУС УКРАЇНА». Оскільки відповідач наразі оскаржує в апеляційному порядку основне судове від 03 липня 2023 року з підстав для скасування передбачених п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, то і додаткове рішення як невід`ємна складова основного судового рішення має бути одночасно переглянуте в апеляційному порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує про те, що заява про заміну належним відповідачем неналежного, або ж залучення співвідповідача, відповідачем не подавалася, хоча обставини про які він вказує в апеляційній скарзі на той момент вже існували і він про них був обізнаний. Не будучи позбавленим права подати відзив, ПІІ «Новус Плюс» не скористався таким правом, та більш того свідомо проігнорував обов`язок щодо доказування наявності обставин, на які посилається вже в апеляційній скарзі. Отже, з огляду на вказані обставини, суд ухвалив обґрунтоване рішення по справі і доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують ПІІ «Новус плюс» вказує на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення про права та інтереси ТОВ «Новус Україна», але при цьому не залучив його до участі у справі. В даному випадку ПІІ «Новус плюс» будучи відповідачем по справі, не вжило жодних заходів з метою залучення ТОВ «Новус Україна» в якості третьої особи та не поінформувало суд про наявність підстав для можливого залучення його співвідповідачем. З матеріалів справи суд не міг вбачати підстав для самостійного залучення ТОВ «Новус Україна» до участі в справі. Доводи відповідача щодо необхідності скасування додаткового рішення суду першої інстанції зводяться виключно до того, що дане рішення є похідним від рішення суду першої інстанції по суті позову, а відтак додаткове рішення підлягає також скасуванню. З вказаними доводами апеляційної скарги позивач не погоджується з тих підстав, що рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог є законним і обґрунтованим, а оскільки позивач понесла підтвердженні витрати на правничу допомогу, то вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції також скасуванню не підлягає.

У відповідності до вимог ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильне застосування норм матеріального права, суд переглядає рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині зобов`язання ПІІ «Новус Плюс» змінити місце розташування агрегатного холодильного обладнання відповідно до вимог ДБН В.1.1-31:2013 протягом 30 днів з дня набрання даного рішення законної сили, за яких агрегатне холодильне обладнання не буде розміщене під, над і поряд з житловими приміщеннями квартир у житловому будинку АДРЕСА_1 , суд виходив з того, що такі вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Однак, апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

В своїй апеляційній скарзі ПІІ «Новус Плюс» вказує, що право його користування (оренди) нежитловими приміщеннями, в яких знаходився вищевказаний магазин BILLA, що був розташований у цокольному поверсі будівлі за адресою АДРЕСА_1 припинено з 18 листопада 2021 року. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 18 листопада 2021 року право користування (оренди) на вищевказаний об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 0 набуто іншою юридичною особою - ТОВ «Новус Плюс», яке не залучене до участі у справі.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 70), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18, пункт 66), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19, пункт 27), від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20, пункт 33.2). Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач з 18 листопада 2021 року не має ніякого відношення до магазину «Новус», який розташований за адресою АДРЕСА_1 оскільки з зазначеної дати оренду цього приміщення, а, відтак, і обслуговування холодильного обладнання здійснює ТОВ «Новус Україна», яке не є відповідачем у справі.

За змістом ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Заміна неналежного відповідача належним чи залучення співвідповідача до участі у справі на стадії апеляційного розгляду законом не передбачено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову (Постанова Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 761/30025/16-ц).

З огляду на те, що господарську діяльність в магазині « Новус » в АДРЕСА_1 на момент постановлення рішення суду, відповідач не здійснював і в даний час не здійснює, вимоги позивача до такого відповідача про зобов`язаннязмінити місце розташування агрегатної холодильного обладнання задоволені бути не можуть, як такі, що заявлені до неналежного відповідача.

Будь-яких доводів щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині вимог про стягнення з відповідача відшкодування у розмірі 212 500 грн. матеріального збитку у формі упущеної вигоди апеляційна скарга не містить. Відтак, і рішення суду в цій частині не може бути скасоване.

Також, апеляційна скарга не містить жодних доводів незаконності чи не обґрунтованості додаткового рішення суду. Доводи апеляційної скарги в частині додаткового рішення зводяться виключно до того, що таке рішення є складовим основного рішення, а, відтак, підлягає перегляду з основним.

Оскільки відсутні підстави для скасування рішення суду в частині стягнення з відповідача відшкодування за спричинену матеріальну шкоду, додаткове рішення не може бути скасоване з підстав зазначених в апеляційній скарзі, тобто тільки тому, що об`єктом перегляду є основне рішення.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, задовольняючи позов в частині зобов`язання відповідача вчинити дії не перевірив його належність, що призвело до постановлення незаконного рішення. Вказане у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до скасування рішення в частині та ухвалення нового рішення.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги в частині задоволених вимог відповідач сплатив судовий збір у розмірі 1 057 грн. 20 коп. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення апеляційної скарги, сплачений відповідачем судовий збір підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями «Новус Плюс» задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року в частині зобов`язання ПІІ «Новус Плюс» змінити місце розташування агрегатної холодильного обладнання відповідно до вимого ДБН В.1.1-31:2013 за яких агрегатна холодильного обладнання не буде розміщена під, над і поряд з житловими приміщеннями квартир скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року та додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 липня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на користь Підприємства з іноземними інвестиціями «Новус Плюс», місце знаходження: пр-т Правди, 47, м. Київ, ідентифікаційний код - 25288083, судовий збір у розмірі 1 057 (одна тисяча п`ятдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2024 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.