ЄУН 336/9480/22
пр.. № 2/336/454/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 7 лютого 2024 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.

за участю секретаря Бублій Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом про стягнення частини заборгованості за договорами позики ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом.

В позові вказує, що 07.06.2022 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу в якості позики грошові кошти у розмірі 13000 доларів США.

22.11.2022 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу в якості позики грошові кошти у розмірі 1500 доларів США.

В порушення умов укладеного між сторонами договору позики відповідач борг не повернув.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача боргу за договорами позики в загальній сумі 530 265 гривень.

У судовому засіданні представник позивача наполіг на позові за вказаними у ньому підставами, а відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що брав у борг 07.06.2022 року лише 3000 доларів США та ще 22.11.2022 року 1500 доларів США, хоча його попросили написати 07.06.2022 року розписку на 13000 доларів США, т.к. він брав гроші не для себе, а для свого знайомого, який обіцяв повернути борг відповідачу на 10000 доларів США більше.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що 07.06.2022 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу в якості позики строком на два місяці грошові кошти у розмірі 13000 доларів США.

Договір був укладений у письмовій формі, на підтвердження чого відповідач передав позивачу відповідну розписку.

22.11.2022 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу в якості позики строком на тиждень грошові кошти у розмірі 1500 доларів США.

Договір був укладений у письмовій формі, на підтвердження чого відповідач передав позивачу відповідну розписку.

Відповідач не спростовував в суді, що вказані розписки були видані ним позивачу.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За поясненнями позивача, відповідач не виконав свого зобов`язання та не повернув їй позику.

Повернення суми позики має бути підтверджене письмово, проте суду не було надано жодних доказів того, що відповідач вчинив дії, що могли б свідчити про виконання ним своїх зобов`язань за договором позики.

Відповідач не спростовував в суді, що жодних запозичених грошових коштів позивчаву не повертав.

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Заперечуючи на позов, відповідач не надав суду жодних доказів на спростування доводів позивача та наданих ним доказів.

Позивач просить суд стягнути з відповідача борг за договорами позики в загальній сумі 530 265 гривень. При цьому, 13500 доларів США за курсом НБУ на час розгляду справи становить 545 568,30 гривень, що перевищує заявлену суму до стягнення, а тому позов підлягає повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) загальний розмір заборгованості за договорами позики від 07.06.2022 року та від 22.11.2022 року в загальній сумі 530 265 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 5302,65 гривень.

Визначена дата складання повного рішення - 08.02.2024 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін