Провадження №: 2/336/476/2024
06 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., за участю секретаря судового засідання Іванченко О.С., позивача ОСОБА_1 , представника адвоката Іващенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -
У вересні 2023 в провадження Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшла вище вказана позовна заява, в які позивач просить зобов`язати ОСОБА_2 , усунути позивачці перешкоди у користуванні земельною ділянкою (загального) спільного користування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом її звільнення та заборони розміщувати паркування не приданих для експлуатації автотранспорту, захаращування пожежного проїзду; стягнути з ОСОБА_2 усі витрати, які позивачка понесла з розглядом цієї справим(юридичні послуги, сплата судового збору, тощо).
Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачці належить 12/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . 13/25 частин зазначеного вище будинку належить відповідачу згідно свідоцтва про право на спадщину за законом. Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 1005м2. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.03.2005 року був визначений порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 за першим варіантом розподілу, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 068/069 від 23.07.2004 року. Згідно зазначеного вище висновку розподілу, позивачці було виділено ділянку площею 435,94 м2, іншим співвласникам ділянку площею 476,26м2. В загальному користуванні залишено ділянку 95,8 м2. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 270969 позивачка є власником земельної ділянки площею 0.0470 га яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом останніх п`яти років відповідач по справі не маючи жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку, всупереч принципам моральності та добросусідства. систематично захаращує територію вулиці та земельну ділянку загального користування (відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.03.2005 року) у дворі будинку АДРЕСА_1 , а саме: в нашому дворі він захаращений пожежний проїзд, тривалий час зберігає непридатні для використання (експлуатації) транспортні засоби, чим позивачка позбавлена можливості безперешкодно підійти та заїхати до свого гаражу літ. 3. Позивачка неодноразово зверталась до позивача з проханням придбати транспортні засоби, але відповідач ігнорував прохання, в результаті чого вона вимушена була звернутися до суду.
Ухвалою суду від 26.09.2023 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідачем відзив на позов не подано.
Позивачка в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила її задовольнити, суду пояснила, що через старі автомобілі, які знаходяться у її дворі та біля двору, вона безперешкодно не може потрапити до дому. У дворі біля її двері знаходяться старі автомобілі відповідача, які заважають під`їзду. В минулому році, коли помер її чоловік, ритуальна служба вільно не могла винести труну чоловіка, через транспортні засоби відповідача, які заважали це зробити. В той час, як біля дверей відповідача жодної машини немає. Всі машини знаходяться у неробочому стані, вони старі та всі поржавіли. Біля будинку за двором така саме ситуація: по проїзній дорозі автомобілі вільно проїхати не можуть, бо їм заважать автомобілі відповідача, які також знаходяться в неробочому стані. Відповідач неодноразово погрожував мені фізичною розправою.
Представник позивачки підтримала позовну заяву та просила її задовольнити з підстав, викладених у ній.
В судовому засіданні, в якості свідка, була допитана ОСОБА_3 , яка є дружиною чоловіка, який є двоюрідним братом позивачки, яка пояснила суду, що часто буває у позивачки вдома. Останній раз 05.02.2024. Біля будинку позивачки та біля сходинок у дім стоять машини відповідача, які заважають вільному пересуванню. Машини старі, не працюють, майже всі поржавіли. Зі слів позивачки, знає, що між нею та відповідачем постійно відбуваються сварки через автомобілі.
В судовому засіданні, в якості свідка, був допитаний ОСОБА_4 , який є сусідом позивачки та проживає навпроти її будинку, який пояснив суду, що років 10 відповідач зберігає автомобілі там, де йому зручно: у дворі, біля будинку, через що інші автомобілі не можуть вільно проїхати по проїзній дорозі. На прохання прибрати відповідач не реагує. Автомобілі старі, в розібраному стані.
Відповідач, згідно ст.128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі та заперечення не надав.
Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до та частини першої статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачці ОСОБА_1 належить 12/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . (а.с.7)
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 13/25 частин будинку АДРЕСА_1 належить відповідачу ОСОБА_2 (а.с.16-17)
Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 1005м2.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.03.2005 визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 за першим варіантом розподілу, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 068/069 від 23.07.2004. (а.с.8-9)

Згідно зазначеного вище висновку розподілу, позвачці було виділено ділянку площею 435,94 м2, іншим співвласникам ділянку площею 476,26м2. В загальному користуванні залишено ділянку 95,8 м2

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 270969 позивачка є власником земельної ділянки площею 0.0470 га яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.18)

Позивачка неодноразово зверталась до районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району, що підтверджується відповідями від 14.07.2016, 11.11.2021, 10.12.2021. (11-14)

Окрім того, позивачка зверталась до інспекції з благоустрою ЗМР, згідно відповіді якої відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП щодо тривалого зберігання транспортних засобів на прибудинковій території (а.с.15)

Позивачка також зверталась із заявою до органів національної поліції, згідно відповіді від 06.01.2022 рекомендовано звернутися до суду (а.с.20)

Згідно фотографій, які містяться в матеріалах справи, транспортні засоби знаходяться в непрацюючому стані та знаходяться у дворі сторін (а.с.23-27)

Вище викладене відповідачем не спростовано.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 96 Земельного Кодексу України, землекористувач зобов`язаний не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, та дотримуватися правил добросусідства.

Згідно ст.152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 перешкоджає позивачці ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою (загального) спільного користування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи, що представником позивачки адвокатом Іващенко М.В. заявлено клопотання про стягнення витрати на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, то вказане клопотання судом наразі не вирішується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 96 Земельного Кодексу України, ст.391 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 263, 264, 265, 274, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою (загального) спільного користування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом її звільнення та заборони розміщувати паркування не приданих для експлуатації автотранспорту, захаращування пожежного проїзду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073,00 (одна тисяча сімдесят три) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повний текст рішення складено 07.02.2024.

Реквізити учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_3 .

Суддя: Н.С. Звєздова