Справа №2-9063/2009
Апеляційне провадження №22-ц/824/1267/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2023 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про зміну сторони у виконавчому провадженні,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

В обґрунтування заяви зазначив, що Білоцерківським міськрайонним судом 17 грудня 2009 року ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ВАТ «Комерційний банк «Надра» до ТОВ «КМПП «Белтехо», ТОВ «Науково-виробничого підприємства «Термохаус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 59/МК13/2008-980 від 30.05.2008 року. 20 серпня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL48N718070_Ur5 про відступлення прав вимоги, згідно з яким право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

У зв`язку з викладеним просив суд :

замінити сторону стягувача з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони на його правонаступника, а саме: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», як такий, що набув всі права та обов`язки стягувача згідно з Договором № GL48N718070_Ur5 про відступлення прав вимоги, укладений 20 серпня 2020 року у виконавчих листах по справі 2-9063, який видавався Білоцерківським міськрайонним судом Київської області.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2023 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про зміну сторони у виконавчому провадженні задоволено; замінено сторону стягувача - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2009 року у цивільній справі № 2-9063/2009.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, відповідач ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд скасувати ухвалу суду першої інстанції .

Станом на початок розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання 18.01.2024 року сторони по справі не з`явились, про розгляд справи належним чином повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надали.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

В ході розгляду справи судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2009 року позов ВАТ «Комерційний банк «Надра» задоволено, стягнуто з ТОВ «КМПП «Белтехо», ТОВ «Науково-виробничого підприємства «Термохаус», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 солідарно на користь ВАТ «Комрційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 583 445,47 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн., а всього 585 265,47 грн.

20 серпня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № GL48N718070_Ur5.

Згідно додатку № 1 до даного договору складено реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами. Відповідно до даного реєстру зазначено боржника ТОВ «КМПП Белтехо» та його поручителів: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ТОВ НВП «Термохауз» за кредитним договором № 59/МК13/2008-980 від 30.05.2008 з основним боргом в розмірі 472 521,15 грн.

Відповідно до положень ст.. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції здійснює перегляд оскаржуваного рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги. Хоча процесуальний закон і містить можливість виходу апеляційного суду за межі вимог апеляційної скарги, такі випадки чітко регламентовані процесуальним законом і до даної справи не відносяться. Оскільки інших доводів апеляційна скарга не містить, перегляд справи здійснюється виключно в межах тих вимог і доводів апелянта, які були зазначені вище.

Свою незгоду з оскаржуваною ухвалою апелянт обґрунтовував тим, що передача прав кредитора від ВАТ «Комрційний банк «Надра» підтверджується угодою, яка була посвідчена нотаріально. В той же час така угода є загальною, а той факт, що в рамках цієї угоди було передано право вимоги до конкретного боржника, посвідчується додатком до договору, який не посвідчений нотаріально, відтак, з точки зору апелянта є неналежним.

Колегія суддів апеляційного суду не може прийняти вищевказані твердження апелянта. Фактично у даній справі апелянт здійснює підміну понять «додаток до договору» та «додаткова угода». В той же час такі поняття не є тотожними.

Верховний Суд у постанові від 31 травня 2021 № 917/265/18 зазначив, що необхідно розрізняти поняття «додаток до договору» та «додаткова угода до договору».

Так, додаток до договору - це документ, який містить доповнення, уточнення, додаткові роз`яснення, пояснення умов договору, перелік конкретних товарів, послуг тощо. Тобто додаток до договору - це документ, який уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов.

Водночас додаткова угода є правочином, що вносить зміни до вже існуючого договору. І саме до додаткової угоди можуть застосовуватись вимоги ст. 654 ЦК, а також положення про нікчемність.

Зважаючи на вищевикладене, доводи апелянта щодо того, що додатково до нотаріально посвідченого договору також обов`язковому порядку має посвідчуватись й додаток до договору, не є належними.

Іншим доводом апелянта було те, що на його думку строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, що унеможливлює заміну стягувача у виконавчому листі.

Дані доводи апелянта також не можуть бути прийняті апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

До своєї заяви заявник долучив виписку з АСВП (а.с. 22 - 26), в тому числі і відносно апелянта, з якої вбачається, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості переданий до виконання. На даний час строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько