Провадження № 2/750/294/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2024 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
судді Карапута Л.В.,
секретаря Аушевої М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
28.11.2023 позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В обгрункування позову позивач зазначила, що є власником будинку АДРЕСА_1 . На момент придбання будинку відповідно до довідки від 03.11.2018 року зареєстрованих в будинку осіб не було. Проте згідно довідки від 01.11.2023 року станом на 31.10.2023 року у будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач, її діти та відповідач по справі. Останній в будинку не проживає, за комунальні послуги не сплачує, особисті речі в будинку відсутні.
Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки.
Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором про поділ нерухомого майна №1890 від 13.12.2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 21-26).
Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 01.11.2023 року №7471 в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 20).
Позивач, як власник житла, звернулася до органу реєстрації - Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради із заявою про зняття з реєстрації ОСОБА_2 , однак отримала відмову через відсутність військово-облікового документу (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
Факт непроживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується копією нотаріально посвідченої заяви сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.27).
Чернігівське районе управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області листом від 10.11.2023 року на адвокатський запит повідомило, що згідно інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», звернення щодо вселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у будинок АДРЕСА_1 без згоди власника або вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перешкод ОСОБА_2 в користуванні квартирою, до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області не надходили (а.с.29).
На момент пред`явлення позову відповідач лишається зареєстрованим у належному позивачу будинку. Втім, всі витрати, пов`язані з утриманням майна, несе позивач, зокрема, оплачує за відповідача комунальні послуги.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.
Оскільки інше не встановлено чинним законом, договором, на підставі якого встановлено сервітут, відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сім`ї права користування помешканням.
Відповідно до п.1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції.
Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.).
У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що є достатні правові підстави для виправданого, тобто законного втручання у гарантоване ст. 8 Конвенції право кожного на повагу до свого житла для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, судом встановлено, що вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Суддя Л.В. Карапута