Справа № 484/3805/20
Провадження № 4-с/484/4/24
Ухвала

іменем України

20.02.2024 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Максютенко О.А.

при секретарі Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Первомайську скаргу Вінницького національного медичного університету ім. М.І.Пирогова, боржник: ОСОБА_1 , особа дії якої оскаржуються: старший державний виконавець Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) Жоров Михайло Васильович про визнання протиправним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання

встановив

29.01.2024 року скаржник в.о. ректора закладу вищої освіти Ю.Шевчук звернувся до суду зі скаргою, та просив визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) Жорова М.В. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу і не прийняття його до виконання від 25.122023 року, та просив скасувати його.

Скарга мотивована тим, що 12.12.2023 року скаржник, як стягувач по ухвалі Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області № 3/484/3805/20 від 14.12.2000 року про затвердження мирової угоди звернувся до Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області з заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню даної ухвали, в зв`язку із невиконанням боржником умови мирової угоди.

Скаржник зазначає, що відповідно до ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, яка підлягає примусовому виконанню.

15.01.2024 року на вхідним №6 на адресу Університету від старшого державного виконавця Жорова М.В. відділу ДВС надійшло повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з підстав, передбачених у п.7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». Повідомлення про повернення виконавчого документу винесено державним виконавцем 25.12.2023 року.

Також скаржник зазначає, що посилання державного виконавця в повідомленні на те, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення є помилковим та протирічить чинному законодавству

Скаржник вважає, що дії державного виконавця по поверненню виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є безпідставними, незаконними та такими, що обмежують його права, як стягувача.

31.01.2024 року ухвалою суду скаргу прийнято до провадження, поновлено строк звернення до суду, призначено судовий розгляд.

Скаржник просив справу слухати у його відсутність та просив скаргу задовольнити.

Боржник в судове засідання на з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Старший державний виконавець Жоров М.В. до суду надав заперечення щодо вимог скарги, посилаючись на те, що надана на виконання ухвала суду не відповідає вимогам виконавчого документу, оскільки не містить резолютивної частини, яка передбачає заходи примусового виконання рішення, що суперечить п.5 ч.1 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» та підлягає поверненню відповідно до п.7 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

За приписами статті 447 ЦПК України передбачено, право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.12.2020 року у справі № 484/3805/20 провадження № 2/484/1559/20 було затверджено мирову угоду від 09.12.2020 року, укладену між Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова в особі ректора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на таких умовах:

1. ОСОБА_1 повністю визнає позовні вимоги Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова.

2. ОСОБА_1 зобов`язується сплатити на користь Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова борг за навчання в сумі 15895 (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 81 коп. у строк до 01.01.2022 року.

3. ОСОБА_1 повністю відшкодовує Вінницькому національному медичному університету ім. М.І. Пирогова витрати з судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн., сплачені за подання позовної заяви, у строк до 01.04.2021 року.

4. ОСОБА_1 та Вінницький національний медичний університет ім. М.І. Пирогова повідомляють суд про те, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі її виконання не будуть порушенні їхні права та інтереси.

5.Зміст вимог на наслідки статей 206-208 ЦПК України ОСОБА_1 та Вінницькому національному медичному університету ім. М.І. Пирогова відомі та зрозумілі.

6. ОСОБА_1 та Вінницький національний медичний університет ім. М.І. Пирогова вважають повністю врегульованим спір у справі № 484/3805/20 та будь-яких претензій та/або інших вимог фінансового та/або майнового характеру сторони одна до одної не мають.

Провадження у справі закрито.

Зазначено відомості про сторін: Позивач Вінницький національний медичний університет ім. М.І. Пирогова, адреса: 21018, м. Вінниця, вул. Пирогова, 56; . Відповідачка ОСОБА_1 , вказана адреса та ідентифікаційний код.

Судом встановлено, що 21.12.2023 року Вінницький національний медичний університет ім. М.І. Пирогова звернувся із заявою до Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) про примусове виконання ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.12.2020 року, в зв`язку з невиконанням боржником, в обумовлений строк мирової угоди.

25.12.2023 року старшим державним виконавцем Жоровим М.В. було винесено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п.7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». В повідомленні зазначено, що пред`явлений до виконання виконавчий документ - ухвала від 14.12.2020 року не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч.1 ч.2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII із подальшими змінами та доповненнями.

За положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Ч.4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік підстав, за яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Зокрема, згідно п.7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Нормою статті 208 ЦПК України передбачено, що виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвал суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Як вбачається ухвала суду від 14.12.2020 року видана Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області передбачає захід примусового виконання рішення зобов`язання сплатити кошти - борг за навчання в сумі 15895 грн.81 коп.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленостаттею 16 ЦК.

Статтею 10 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено заходи примусового виконання рішень, якими є

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що виконання судового рішення про зобов`язання ОСОБА_1 сплатити борг повинно виконуватись державним виконавцем в порядку пункту 5 частини першої статті10 Закону України "Про виконавче провадження", а тому повернення виконавчого листа на підставі пункту 7 частини четвертої статті 4 вказаного Закону у даному випадку суперечить вище наведеним нормам права.

Посилання державного виконавця на те, що наявність норми п. 7) ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", якою виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень є безпідставним, з огляду на те, що ухвала суду як виконавчий документ відповідає всім вимогам, передбаченим до нього.

Відтак, з метою забезпечення права заявника на доступ до правосуддя, в тому числі права на остаточне виконання судового рішення, суддя вважає, що скаргу слід задовольнити.

Ознайомившись в судовому засіданні із матеріалами виконавчого провадження, суд з`ясував, що виконавцем не здійснено будь-яких дій, які б були спрямовані на перевірку можливості сплати боргу боржником.

Таким чином, державний виконавець повинен був перевірити за допомогою наявних в нього законодавчо передбачених механізмів наявність/відсутність будь-яких способів виконання рішення суду і лише після цього за наявності підстав прийняти відповідне рішення із посиланням на спеціальну норму ЗУ "Про виконавче провадження".

За змістом ч. 2ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 81, 263-265, 447- 453 ЦПК України, суд, -

постановив

скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) Жорова Михайла Васильовича щодо винесення повідомлення від 25.12.2023 року про повернення виконавчого документа стягувачу та не прийняття його до виконання.

Зобов`язати старшого державного виконавця Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) Жорова Михайла Васильовича розглянути заяву стягувача Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2023 року у щодо невиконання умов мирової угоди у визначений строк та прийняти відповідне процесуальне рішення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: