ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року

м. Харків

справа № 619/3051/17

провадження № 22-ц/818/1290/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участі секретаря Сізонової О.О.

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1

особа дії, якої оскаржуються: Державний виконавець Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрайонного управління міністерства юстиції України Стадніченко Тетяна Олександрівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Дергачівського відділу Державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрайонного управління міністерства юстиції України,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 29 січня 2024 року, постановлену суддею Остропілець Є.Р.

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадніченко Тетяни Олександрівни у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, яка полягає у невиконанні виконавчих дій, передбачених частиною першою, четвертою статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, встановленому рішенням суду, 09 січня 2024 року о 17:00 годині та 11 січня 2024 року о 17:00 годині.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 29 січня 2024 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірні дії головного державного виконавця Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадніченко Тетяни Олександрівни у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 у постанові про відкладення проведення виконавчих дій від 03.08.2023 року, де зазначено, що стягувач ( ОСОБА_1 ) просить відкласти проведення виконавчих дій. В іншій частині скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу у повному обсязі, як визначено у п. 2 поданої скарги.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновки суду не відповідають заявленим вимогам. Судом першої інстанції правильно визначено неправомірність постанови, проте суд не взяв до уваги, що до цієї постанови державний виконавець жодним чином не здійснював виконавчі дії.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу лише в частині відмови у задоволенні скарги. Тому ухвала суду в іншій частині не переглядається.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимогст.367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст.367ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що в частині відкладення виконавчих дій, відповідно вказаної постанови державного виконавця, де вказано, що стягував ОСОБА_1 просить відкласти виконавчі дії, дії державного виконавця є неправомірні. В іншій частині порушень виконання рішення не встановлено, оскільки державним виконавцем вживаються заходи, скеровані на фактичне виконання рішення суду.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст.447ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист №619/3051/17 від 14.08.2018 року, виданий Дергачівським районним судом Харківської області, про усунення перешкоди ОСОБА_1 та визначення йому днів для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:

- кожного вівторка та четверга кожного тижня з 17 год.00 хв. до 19 год.00 хв., без присутності матері;

- кожної суботи та неділі кожного другого та четвертого тижня місяця з 10 год.00 хв. до 18 год.00 хв., без присутності матері;

- у день народження дитини, якщо ІНФОРМАЦІЯ_1 буде вихідним днем - з 09 год.00 хв., до 11 год.00 хв., в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_4 або дідуся ОСОБА_5 ) за адресою АДРЕСА_1 , або в дитячому розважальному закладі чи паркові відпочинку у смт Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області або у місті Харкові ; якщо ІНФОРМАЦІЯ_1 припадає на будній день - з 08 год.00 хв. до 08 год.30 хв., в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_4 або дідуся ОСОБА_5 ) за адресою АДРЕСА_1 з урахуванням думки та стану здоров`я дитини.

28.10.2021 Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області задоволено заяву ОСОБА_1 , про виправлення помилки у виконавчому документі, та виключено з виконавчого листа 6 (шостий) абзац резолютивної частини судового рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22.02.2018 по справі №619/3051/17, а саме: « у день народження дитини, якщо ІНФОРМАЦІЯ_1 буде вихідним днем - з 09 год.00 хв. до 11 год.00 хв., в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_4 або дідуся ОСОБА_5 ) за адресою АДРЕСА_1 , або в дитячому розважальному закладі чи паркові відпочинку у смт Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області або у місті Харкові, якщо ІНФОРМАЦІЯ_1 припадає на будній день - з 08 год.00 хв. до 08 год.30 хв., в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_4 або дідуся ОСОБА_5 ) за адресою АДРЕСА_1 з урахуванням думки та стану здоров`я дитини».

Постановою від 24.12.2021 року відновлено виконавче провадження на підставі Ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 25.11.2021 № 619/3051/17, про визнання неправомірною бездіяльність, щодо невідновлення виконавчого провадження № НОМЕР_2 та зобов`язано державного виконавця Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області відновити зазначене виконавче провадження.

Постанова про відновлення виконавчого провадження була направлена сторонам виконавчого провадження та до Дергачівського районного суду Харківської області (органу який видав виконавчий документ).

24.04.2022 року на електронну адресу відділу надійшла заява від боржника ОСОБА_3 . У своїй заява боржник ОСОБА_3 , повідомляє, що у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України та систематичними жорстокими обстрілами м. Харкова та сусідніх населених пунктів, в тому числі смт Мала Данилівка, враховуючи постійну загрозу ракетних ударів на усій території України, у зв`язку з реальною загрозою життю і здоров`ю дитини ОСОБА_2 , 2015 р.н., а також відсутністю належного матеріального, побутового забезпечення та неможливістю медичного обслуговування, дитина разом зі з нею, за рекомендацією батька - ОСОБА_1 , була евакуйована до Німеччини.

Неодноразово, а саме 02.12.2022, 08.02.2023, 19.05.2023, 26.06.2023, 24.11.2023, 28.12.2023 державним виконавцем було направлено електронний запит до Державної прикордонної служби, щодо перетину боржником державного кордону. Згідно відповіді відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону.

13.04.2023 з метою неупередженого, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду, на електронну адресу боржника ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено вимогу виконавця про надання інформації щодо фактичного місця перебування та реєстрації.

Також з метою виконання рішення суду на відомі відділу електронні адреси боржника ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено запит про місце знаходження боржника та сина ОСОБА_2 .

19.05.2023 на адресу боржника АДРЕСА_1 , рекомендованою кореспонденцією було направлено виклик державного виконавця. Однак направлена кореспонденція була повернута до відділу у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

27.06.2023, 25.07.2023, 07.11.2023, 24.11.2023 державним виконавцем було направлено письмові запити до державної прикордонної служби України про перетинання боржником державного кордону. Згідно відповіді відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону та лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями.

27.06.2023 державним виконавцем було направлено запит до Головного управління міграційної служби, про наявність у боржника ОСОБА_3 закордонного паспорта.

11.07.2023 державним виконавцем було направлено запит до Посольство України в Федеративній Республіці Німеччина, Генеральне консульство України у Гамбурзі, Генеральне консульство України у Мюнхені, Генеральне консульство України в Дюссельдорфі, Генерального консульства України у Франкфурті на Майні, чи дійсно боржник ОСОБА_3 була евакуйована до Німеччини разом з дитиною ОСОБА_2 , 2015 р.н.

13.07.2023 державним виконавцем була винесена постанова про визначення місця побачення стягувача з дитиною та направлена сторонам виконавчого провадження електронною поштою.

13.07.2023 державним виконавцем була винесена постанова про проведення виконавчих дій на 20.07.2023 та направлена сторонам виконавчого провадження електронною поштою.

13.07.2023 державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою боржника вказаною у виконавчому документі, АДРЕСА_1 . В ході виїзду було встановлено, що боржник ОСОБА_3 за вказаною адресою відсутня, зі слів матері та сусідів ОСОБА_3 виїхала за межі України, а саме до Німеччини у зв`язку зі збройною агресією Російської федерації.

17.07.2023 на електронну пошту відділу надійшла заява боржника ОСОБА_3 . У своїй заяві боржник повідомляє, що так як вже повідомлялося нею раніше, у заяві від 24.04.2022, у зв`язку зі збройною агресією Російської федерації проти України та постійними хаотичними ракетними та артилерійськими обстрілами усієї території України, рятуючи сина ОСОБА_2 , 2015 р.н., вона була змушена покинути територію України.

ОСОБА_3 повідомляє, що на даний час разом з сином ОСОБА_2 перебуває у Німеччині (м. Бремен) у статусі біженців, про що надає відповідні документи (а саме посвідченнями на право проживання НОМЕР_3, № НОМЕР_1 ), тому з`явитися на виклик державного виконавця та бути присутньою при проведенні виконавчих дій, які призначені на 20.07.2023 вона не зможе.

У своїй заяві ОСОБА_3 повідомляє, що не може наражати сина ОСОБА_2 на небезпеку, оскільки в Україні продовжено військовий стан, відбуваються воєнні дії, ворог продовжує завдавати ракетних ударів по всій території держави, тому готова надати можливість для побачення ОСОБА_1 з сином ОСОБА_2 , на території Німеччини.

28.12.2023 до відділу надійшла заява ОСОБА_1 від 26.12.2023, в якій він просить, призначити місце проведення виконавчих дій в приміщенні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції за адресою Полтавська область, м. Полтава, провулок Стешенка,6.

Подаючи скаргу, ОСОБА_1 наголошував, що державний виконавець не виконує вимоги ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Усунуто перешкоди ОСОБА_1 та визначено йому дні для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

- кожний непарний та парний вівторок та п`ятницю з 18 год. 30 хв. до 19 год. 30 хв. в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_4 або дідуся ОСОБА_5 ), за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи думку та стан здоров`я дитини;

- кожну непарну суботу місяця з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_4 або дідуся ОСОБА_5 ), як за місцем проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 , так і з можливістю відвідування дитячих розважальних закладів чи парків відпочинку, враховуючи думку та стан здоров`я дитини;

- у день народження дитини, якщо ІНФОРМАЦІЯ_1 буде вихідним днем - з 09 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_4 або дідуся ОСОБА_5 ), за адресою: АДРЕСА_1 , або в дитячому розважальному закладі чи паркові відпочину у смт Мала Данилівна Дергачівського району Харківської області або у місті Харкові; якщо ІНФОРМАЦІЯ_1 припадає на будній день - з 08 год. 00 хв. до 08 год. 30 хв. в присутності матері ОСОБА_3 (бабусі ОСОБА_4 або дідуся ОСОБА_5 ), за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням думки та стану здоров`я дитини.

Постановою Харківського апеляційного суду 18 липня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_8 задоволено частково. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року змінено в частині визначення порядку та участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Абзаци 4-6 резолютивної частині рішення викласти в наступній редакції:

визначити ОСОБА_1 наступний спосіб участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце та час їхнього спілкування:

-кожного вівторка та четверга кожного тижня з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності матері;

-кожної суботи та неділі кожного другого та четвертого тижня місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без присутності матері.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Таким чином у рішенні суду в частині визначення порядку спілкування ОСОБА_1 з дитиною не встановлено місце побачення стягувача з дитиною.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Відповідно до ч. 5 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Сторона виконавчого провадження у разі неможливості з`явитися на призначений час письмово повідомляє про це державного виконавця шляхом подання заяви (клопотання), в якій (якому) зазначає про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною.

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Оскільки у зв`язку із озброєною агресією Російської Федерації боржниця разом із дитиною виїхала за межі України, виконати рішення суду щодо певного місця зустрічі не можливо.

21.07.2023 до відділу надійшла відповідь Управління консульського захисту Департаменту консульської служби, щодо «евакуації до Німеччини» ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_2 . Згідно цієї відповіді закордонні дипломатичні установи України не є розпорядниками інформації про виїзд громадян за кордон та їх перебування на території іноземних держав.

Надання компетентними органами іноземних держав запитуваної інформації підпадає під обмеження, встановлені законодавством про захист персональних даних та здійснюється лише у рамках надання правової допомоги відповідно до чинних міжнародних угод.

Згідно з інформацією Генерального консульства України в Гамбурзі, 29.07.2022 ОСОБА_3 зверталась до установи із заявою щодо продовження строку дії паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

03.08.2023 до відділу надійшла заява ОСОБА_3 від 01.08.2023, боржник повідомляє, що на даний час разом з сином ОСОБА_2 перебуває у Німеччині (м. Бремен) у статусі біженців, про що надає відповідні документи (а самепосвідченнями на право проживання НОМЕР_3, НОМЕР_4), тому бути присутньою при проведенні виконавчих дій вона не в змозі, у зв`язку з чим просить відкласти проведення виконавчих дій.

У своїй заяві ОСОБА_3 повідомляє, що не може наражати сина ОСОБА_2 на небезпеку, оскільки в Україні продовжено військовий стан, відбуваються воєнні дії, ворог продовжує завдавати ракетних ударів по всій території держави, тому готова надати можливість для побачення ОСОБА_1 з сином ОСОБА_2 , на території Німеччини.

03.08.2023 на електронну адресу ОСОБА_3 було направлено запит державного виконавця про надання підтверджуючих документів, що станом на теперішній час вона дійсно перебуває на території Німеччини м. Бремен.

04.08.2023 на електронну адресу відділу надійшла відповідь від ОСОБА_3 на запит державного виконавця від 04.08.2023, про те, що для отримання підтверджуючих документів, боржник звернеться до відповідних органів, а в якості доказу наразі надає копію квитка на свої ім`я, який було придбано нею 31.07.2023 з Бремена до Гамбурга і назад.

07.11.2023 державним виконавцем, на електронну адресу боржника ІНФОРМАЦІЯ_2 , було направлено вимогу, надати підтверджуючі документи, що станом на теперішній час вона дійсно перебуваєте на території Німеччини, м. Бремен. Однак підтверджуючі документи боржником надані не були.

24.11.2023 державним виконавцем було повторно здійснено виїзд за адресою боржника вказаною у виконавчому документі, в ході виїзду було встановлено, що боржник ОСОБА_3 за вказаною адресою відсутня.

Відповідно до ч. 4 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень за неможливості з`ясування місцезнаходження боржника чи дитини державний виконавець звертається з поданням до суду про розшук дитини або боржника. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук. боржника або дитини.

27.11.2023 державним виконавцем було підготовлено подання про розшук боржника та направлено до Дергачівського районного суду Харківської області вих. №64480. Однак подання було повернуто до відділу.

З наявних у справі копій документів убачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у Німеччині м.Бремен з 10.06.2022 року (а.с.16,17)

Ст.12ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

З урахуванням обсягу дій державного виконавця, спрямованих на виконання рішення суду про участь батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, підстав для висновку про бездіяльність виконавця не вбачається.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця.

Ухвала суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні скарги відповідає вимогам законом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст.375ЦПКУкраїни суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.367,368,369,375,381,382,383,384ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 29 січня 2024 року в частині відмови у задоволенні скарги залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текс постанови складено 04.04.2024