Справа № 289/2348/22
Номер провадження 2/289/21/24
08.02.2024 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Кириленка О.О.,
з участю секретаря судового засідання Науменко І.В.,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,
Ухвалою від 21.12.2022 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 38).
В судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явились, від позивача та її представника надійшли заяви, в яких вони просять провести розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують, позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач до суду також не з`явився, однак, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд, враховуючи повторну неявку відповідача без поважних причин та не подання ним відзиву, розглянув справу заочно, без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін.
Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються сторони по справі (а.с. 6, 13).
Відповідно до копії довідки №316 від 18.11.2022, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Денишівській спеціальній школі Житомирської обласної ради з 22.02.2021 по даний час (а.с. 5).
Судовим наказом від 01.08.2020, виданим Радомишльським районним судом Житомирської області у справі №289/882/20, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи із дати подачі до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів 11.06.2020 та до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 8).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 призначена державна соціальна допомога як дитині з інвалідністю до 18 років (а.с. 7).
Окрім того з матеріалів справи встановлено, що позивачкою здійснювалися обстеження дитини у лікарів та остання перебувала на стаціонарному лікуванні, тому ОСОБА_1 понесено витрати на придбання медикаментів для лікування сина (а.с. 17-18, 65-72).
Суд вважає, що вищевказані витрати можуть бути віднесені до додаткових витрат, так як зазначені ліки купували матір`ю за призначенням лікаря та у зв`язку з хворобою дитини. Позивачкою надані належні та допустимі докази цим обставинам.
До того ж позивачем понесено витрати на пальне, а також на проїздні документи, пов`язані з транспортуванням сина до медичних закладів, а також спеціальної школи, де навчається останній, що підтверджується наданими належними та допустимими доказами (а.с. 19-22, 73-83).
Також позивачкою надано квитанції, які свідчать про купівлю канцелярського приладдя та інших речей для дитини (а.с. 16).
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.
У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
За частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати, і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.
Розмір додаткових витрат на дитину, в розумінні ст. 185 СК України, повинен обґрунтовуватись відповідними письмовими доказами.
Заявляючи вимоги про стягнення понесених додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат.
Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину, лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним, сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання.
Надані позивачем квитанції відносяться до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, відповідно до статті 185 СК України.
Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.
Також, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 185 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 56, 76, 81, 141, 142, 211, 223, 258-259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -,
Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення в разі його пропуску з поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО