ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2024 року

м. Харків

справа №638/4524/23

провадження № 22-ц/818/870/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Пилипчук Н.П.

суддів: Мальованого Ю.М., Маміної О.В.

розглянувши у порядкуст. 369 ЦПК Українив м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2023 року, постановлене суддею Невеніциним Є.В.,

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року АТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №60.06.000413 від 27.04.2021 року у розмірі 80539,07 грн, яка складається з: заборгованості по поточному тілу кредиту у розмірі 50 000 грн; заборгованості по поточним відсоткам кредиту у розмірі 1342,47 грн; заборгованості за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості у розмірі 3409,41 грн; простроченої заборгованості по відсоткам кредиту у розмірі 18787,19 грн; заборгованості за розрахункове-касове обслуговування у розмірі 7000 грн.

Обгрунтовючи позовні вимоги посилалося на те, що 27.04.2021 року між сторонами укладено кредитний договір про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок у розмірі 50 000 грн терміном на 24 місяці зі сплатою мінімального щомісячного платежу, який включає сплату процентів у розмірі 35% річних. Кредитні кошти згідно кредитного договору відповідач отримав та використав у повному обсязі, але вчасно їх не повернув та проценти та інші платежі по кредитному договору в повному обсязі не сплатив.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» заборгованість у розмірі 73539 грн 07 коп., яка складається з заборгованості по поточному тілу кредиту у розмірі 50000 грн, заборгованості за поточними відсотками кредиту у розмірі 1342,47 грн, заборгованості за супроводження простроченої заборгованості у розмірі 3409,41 грн, простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 18787,19 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» суму сплаченого судового збору у розмірі 2450 грн 72 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме в частині незадоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 7 000 грн.

Зазначає, що відповідач був ознайомлений із істотними умовами договору (Індивідуальна та публічна частина) та не заперечував проти Тарифного пакету на випуск та обслуговування елітних банківських платіжних карток АТ «АКБ «Конкорд» Visa Infiniti, затверджені рішенням тарифного комітету протокол № 18 від 01.03.2021 року, які діють з 15.03.2021 року, оскільки п. 6.11.7 Публічного договору визначено, що у випадку незгоди клієнта зі зміною Тарифів та Умов Публічного договору, клієнт зобов`язується до дати введення їх у дію звернутися до банку із заявою про розірвання договору банківського продукту/послуги або заявою про розірвання публічного договору та погасити існуючі боргові зобов`язання по кредитному договору в повному обсязі. Вказує, що відповідно до розділу 5.5.5 за обслуговування рахунку та платіжної картки/карток та за інші послуги, що надаються банком клієнту за цим договором про надання платіжної картки, банк нараховує комісії та інші плати в порядку і розмірах, передбачених Тарифами банку, діючими на дату здійснення операції по рахунку. Вказує, що відповідно до розділу 5.5.6. підключення клієнта до послуг сервісів та додаткових послуг, що входять до складу банківського продукту/послуги, здійснюється відповідно до діючих процедур та тарифів банку, які діяли на момент видачі картки. Відповідно до виписки по рахунку відповідач припинив виконувати своє зобов`язання по оплаті за користування платіжною карткою Visa Infiniti з 01.09.2021 року по22.04.2022 року таким чином була нарахована плата за обслуговування платіжної картки Visa Infiniti в розмірі 7 000 грн. та винесена на прострочену заборгованість.

Відповідач своїм правом, передбаченим ст.360 ЦПК України, не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині відмовлених позовних вимог, а саме заборгованості за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 7000 грн, в іншій частині рішення не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом (стаття 367 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення плати за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 7000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що заява від 27.04.2021 року не містить погодженої умови про сплату позичальником плати за розрахунково-касове обслуговування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції в оскаржуваній позивачем частині у зв`язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.04.2021 року відповідачем підписана заява про надання кредиту/кредитний договір №60.16.000413. За умовами розділу 13 параметри кредиту овердрафт у розмірі 50000 грн, строк кредиту 24 місяці з пільговим періодом. Також, розділом 13а визначено, що відсоткова ставка в пільговий період становить 0,01% річних, щомісячна комісія за надання кредиту не передбачена, відсоткова ставка 35% річних, сума наданого кредиту становить 50000 грн, плата за супроводження простроченої заборгованості за кредитом/несанкціонованої заборгованості становить 7% на місяць, санкції за порушення зобов`язань за кредитом становлять 7% на місяць від суми простроченої заборгованості + 10 грн щоденно, дата надання кредиту 27.04.2021 рік, дата повного погашення кредиту 26.04.2023 року. Розділом 14 визначено інші умови, зокрема, що в разі отримання кредиту відповідача зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату процентів, нарахованих за користування кредитом в попередньому календарному місяці,

Так, позивач свої зобов`язання за договором виконав, що підтверджується випискою по рахунку.

Як вбачається з виписки по рахунку та розрахунку заборгованості відповідач перестав виконувати свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин 1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частинами 1,2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За частинами 1,2,4 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В матеріалах справи відсутні докази ознайомлення відповідача із відповідними Умовами кредитування, зокрема про можливість нарахування банком заборгованості за розрахунково-касове обслуговування. Анкетою-заявою про надання кредиту/кредитний договір №60.16.000413 вказане нарахування не передбачене. Паспортом споживчого кредиту також вказане нарахування не передбачене.

Крім того, частиною 6 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.

За змістом частин 1,2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Частиною 3 вказаної вище статті визначено перелік несправедливих умов договору. А відповідно до частини 4 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача (частина 8 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Пунктом 17 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, що діяла на час укладення вищевказаного кредитного договору, дано визначення терміну послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Таким чином, відмовляючи у стягненні заборгованості за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 7000 грн., суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення і яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у стягненні заборгованості за розрахунково-касове обслуговування.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст.141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» залишити без задоволення.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено 07 лютого 2024 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді Ю.М. Мальований

О.В. Маміна