Справа № 211/6016/23
Провадження № 2/211/885/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін,

розглянувши в місті Кривий Ріг в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, який в послідуючому уточнив. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер - ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було укладено 02 березня 1977 року, актовий запис № 327, копія свідоцтва НОМЕР_1 долучається до позовної заяви, після укладання шлюбу, ОСОБА_4 прізвище не змінювала.

За життя, ОСОБА_5 склав заповіт на позивача по справі, ОСОБА_1 , яким заповів йому все своє майно, яке належить йому на момент смерті, вказаний заповіт посвідчено 18 травня 2016 року, державним нотаріусом Четвертої Криворізької нотаріальної контори Артеменко Л.М., за реєстровим номером 593, зареєстрований в Спадковому реєстрі, що підтверджується витягом від 18.05.2016 року за номером 43883844, копія якого долучається до позовної заяви.

ОСОБА_4 була за життя зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 на момент смерті був також зареєстрований за вказаною адресою.

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є: Позивач по справі, - ОСОБА_1 , який звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом у визначений законом строк до державного нотаріуса.

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є: ОСОБА_5 - чоловік померлої, який подав заяву до державного нотаріуса від 26 березня 2013 року про відмову від спадкового майна, яке залишилося після смерті його дружини на користь її сина - ОСОБА_2 ( заява знаходиться в спадковій справі, яка долучена до матеріалів справи).

Відповідач по справі, ОСОБА_2 , який є сином померлої, вчасно подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті матері, родинні відносини відповідача та ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження, згідно до якого в графі « мати» зазначена ОСОБА_4 , актовий запис про народження № 64.

У визначений законом строк спадкоємці звернулися до державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. з заявами про прийняття та про відмову від спадщини за законом та за заповітом, вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

За життя, під час перебування у шлюбі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у спільну сумісну власність, набули нерухоме майно, а саме: 1/2 частка житлового будинку, а саме квартира АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі - продажу від 04 серпня 1992 року.

Після спливу визначеного законом строку спадкоємці звернулися до державного нотаріуса Артеменко Л.М. з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, але у видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовила позивачу та відповідачу, про що видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 серпня 2023 року, оскільки спадкове майно було придбане у зареєстрованому шлюбі, та є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а видача свідоцтва про право власності на частку в спільному майні у разі смерті обох з подружжя не передбачено.

За життя, між подружжям договорів про визначення часток не укладалось, судових спорів, щодо поділу майна подружжя не було, частки у спільному майні подружжя є рівними.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину у вигляді належної їй 1/2 від 1/2 частки спадкового житлового будинку з господарчими спорудами прийняв її син, відповідач по справі, з урахуванням відмови від спадщини після смерті дружини - ОСОБА_5 , тому його частка становить 1/4 частку від спадкового майна, в свою чергу, після смерті ОСОБА_5 , спадщину за заповітом у вигляді належної йому 1/2 від 1/2 частки спадкового житлового будинку з господарчими спорудами, прийняв за заповітом - позивач.

Таким чином, беручи до уваги відмову нотаріуса у видачі спадщини, враховуючи смерть власників спадкового майна, єдиний спосіб оформити спадщину після смерті власника - це звернення до суду з даним позовом, а право спадкодавців на вказане майно не підлягає жодним сумнівам та підтверджується відповідними документальними доказами. У зв`язку з чим просив позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 03 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Витребувано з Четвертої криворізької державної нотаріальної контори належним чином завірені копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та витребувано у Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» інформаційну довідку щодо власника нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та його технічні характеристики.

У судове засідання сторони та третя особа не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник позивача адвокат Кафтасьєва Г.В. до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач не повідомив причини неявки, відзиву на позов не подав.

Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа ОСОБА_3 до суду не з`явилась, пояснень щодо змісту позову не надала.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 41 Конституції України та частин першої та другої статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_4 , актовий запис про смерть № 225, свідоцтво серія НОМЕР_2 ( а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер - ОСОБА_5 , актовий запис про смерть № 66 , свідоцтво серія НОМЕР_3 ( а.с. 13).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було укладено 02 березня 1977 року, актовий запис № 327, копія свідоцтва НОМЕР_1 долучається до позовної заяви, після укладання шлюбу, ОСОБА_4 прізвище не змінювала ( а.с. 15).

На виконання ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.11.2023 року щодо власника нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 , КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» повідомило, що згідно архівної справи, станом на 31.12.2012 року в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» зареєстроване право власності на ім`я; ОСОБА_4 , частка на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04.08.1992 року Четвертою криворізькою нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4469; ОСОБА_3 1/2 частка на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07.08.1991 р. Четвертою криворізькою нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2617.

За даними інвентаризації 1991 року до складу нерухомого майна за вищевказаною адресою входять: житловий будинок А-1 житловою площею 66,3 кв.м., загальною площею 99,9 кв.м., літні кухні Б, В, сараї Г,Д,З,К,Л, вбиральні Е,И, погріб Ж, лазня М, душ Н, паркани № 1,3,4,6,7,11, ворота № 2,5, водо колонка І,ІІ, замощення ІІІ, ІV ( а.с. 71).

За життя, ОСОБА_5 склав заповіт на позивача по справі, ОСОБА_1 , яким заповів йому все своє майно, яке належить йому на момент смерті, вказаний заповіт посвідчено 18 травня 2016 року, державним нотаріусом Четвертої Криворізької нотаріальної контори Артеменко Л.М., за реєстровим номером 593, зареєстрований в Спадковому реєстрі, що підтверджується витягом від 18.05.2016 року за номером 43883844 ( а.с. 18).

ОСОБА_4 була за життя зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 був на момент смерті зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується довідкою щодо місця реєстрації від 04.07.2023 року за номером 02-01-47/7-818 ( а.с. 16). , копія якої долучається до позовної заяви.

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є позивач ОСОБА_1 . Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є:

ОСОБА_5 - чоловік померлої, який подав заяву до державного нотаріуса від 26 березня 2013 року про відмову від спадкового майна, яке залишилося після смерті його дружини на користь її сина - ОСОБА_2 ( а.с. 50-59).

У визначений законом строк спадкоємці звернулися до державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. з заявами про прийняття та про відмову від спадщини за законом та за заповітом, вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , але у видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовила позивачу та відповідачу, про що видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 серпня 2023 року, оскільки спадкове майно було придбане у зареєстрованому шлюбі, та є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а видача свідоцтва про право власності на частку в спільному майні у разі смерті обох з подружжя не передбачено ( копії спадкових справ).

За життя, між подружжям договорів про визначення часток не укладалось, судових спорів, щодо поділу майна подружжя не було, частки у спільному майні подружжя є рівними.

Згідно ст. 24 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. . Окрім того, ст. 70 СК України також твердить про те, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб ( співвласників), належить їх на праві спільної власності. Ст. 368, 372 ЦК України визначає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них в праві власності є сумісною власністю, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними або законом.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину у вигляді належної їй 1/2 від 1/2 частки спадкового житлового будинку з господарчими спорудами прийняв її син, відповідач по справі, з урахуванням відмови від спадщини після смерті дружини - ОСОБА_5 , тому його частка становить 1/4 частку від спадкового майна, в свою чергу, після смерті ОСОБА_5 , спадщину за заповітом у вигляді належної йому 1/2 від 1/2 частки спадкового житлового будинку з господарчими спорудами, прийняв за заповітом - позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна ( жилий будинок ( крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду) об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку ( крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщений такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувана ( попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувану частки у праві спільної сумісної власності.

У статті 1216, 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщинивходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і е припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.І ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 321, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в спільному майні подружжя яке складається з : 1/2 ( одна друга) частини житлового будинку ( а саме - квартира АДРЕСА_2 є рівними та становлять по 1/2 частині кожному.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/4 частку у спадковому майні, яке складається з житлового будинку ( а саме - квартира АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/4 частку у спадковому майні, яке складається з житлового будинку( а саме - квартира АДРЕСА_2 .

Враховуючи відсутність позовних вимог у частині розподілу судових витрат, судовий збір відшкодуванню позивачу не підлягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н. О. Сарат