КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 759/5173/22 Головуючий у суді першої інстанції - Шум Л.М.
Номер провадження № 88-ц/824/10/2024 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Сукач О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 23 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 у розмірі 572 581, 11 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правову/правничу допомогу адвоката в розмірі 26 000 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_4 , задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 вересня 2022 року - змінено, зменшено суму стягнення понесених додаткових витрат на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 з 572 581, 11 грн до 10 200 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_4 , на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року - задоволено. Додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року - скасовано та в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовлено.

Ухвалами Верховного Суду від 20 червня 2023 року та від 18 липня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

12 жовтня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року за нововиявленими обставинами, в якій вказує, що приймаючи рішення по справі апеляційний суд керувався наданими поясненнями відповідача, згідно яких пояснив, що є масажистом та волонтером, доходу не має, а також, що він не був згоден на лікування дитини у приватній лікарні, що не погоджувався на додаткові витрати на розвиток дитини.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що на момент прийняття оскаржуваного рішення відповідач волонтером не був, отримував дохід від підприємницької діяльності, з дитиною не спілкувався з власної ініціативи, а між сторонами було погоджено як лікування зубів, так і місце проживання дитини, витрати на дитину, половину з яких ОСОБА_2 обіцяв відшкодувати.

На підтвердження вказаних вище обставин заявниця надає відновлену з жорсткого диску переписку з відповідачем, відповідь ГО «За наше майбутнє», листи Загального державного бюлетеня «ГОВОРИ» за результатами журналістського розслідування, висновок служби у справах дітей від 16 квітня 2023 року, ухвалу слідчого судді від 18 серпня 2023 року, витяг ЄРДР, лист прокуратури щодо направлення матеріалів відносно вчинення домашнього насильства щодо дитини на розслідування, медичні документи дитини про її фізичний і психологічній стан.

Відтак, ОСОБА_1 вказує, що її не було в судовому засіданні 16 травня 2023 року, проте вважає, що відповідач ввів в оману апеляційний суд щодо викладених фактів, а вона не могла передбачити, що відповідач та його представник будуть спотворювати факти у судовому процесі.

Вважає, що апеляційний суд, ухвалюючи оскаржуване судове рішення не звернув уваги, що поведінка відповідача щодо дитини з кожним роком погіршується, він самоусунувся від виховання дитини, а аліментні витрати не покривали і не брали в розрахунок аліментів на діабетичне харчування, лікування астматичних нападів, необхідність дитини два рази на рік перебувати на сухому соляному повітрі, необхідність розвитку здібностей дитини.

Крім того, наголошує, що батьки порівну несуть відповідальність за виховання і забезпечення дитини, а тому просить переглянути за нововиявленими обставинами постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року, за результатом скасувати її, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року - залишити без змін. Здійснити перерозподіл судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу, пов`язані з переглядом рішення за нововиявленими обставинами.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 підтримали подану заяву про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року за нововиявленими обставинами та просили її задовольнити.

При апеляційному розгляді справи представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заперечили щодо доводів поданої заяви ОСОБА_1 та просила залишити її без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та доводи заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, відповідно до якого просила стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразово в сумі 656 802,56 грн, а також судові витрати на правничу допомогу у розмірі 45 000 грн.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 23 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 572 581, 11 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено (а.с.81-91, т.4).

Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на правову/правничу допомогу адвоката в розмірі 26 000 грн (а.с.120-121, т.4).

Постановою Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_4 , задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 вересня 2022 року - змінено, зменшено суму стягнення понесених додаткових витрат на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 572 581,11 грн до 10 200 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_4 , на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року - задоволено. Додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року - скасовано та в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовлено (а.с.3-7, т.5).

Ухвалами Верховного Суду від 20 червня 2023 року та від 18 липня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Перегляд рішень, ухвал та судових наказів у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в цивільному судочинстві.

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України, не є нововиявленими обставинами; неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами (пункт 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами»).

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суду слід виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Крім того, у пункті 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17, провадження № 14-41цс21 зазначено, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Частина третя статті 429 ЦПК України визначає, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Таким чином перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, зокрема, що на момент прийняття оскаржуваного рішення відповідач волонтером не був, отримував дохід від підприємницької діяльності, з дитиною не спілкувався з власної ініціативи, а між сторонами було погоджено як лікування зубів, так і місце проживання дитини, витрати на дитину, половину з яких ОСОБА_2 обіцяв відшкодувати, не підпадають під дію пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України (істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи), не спростовують факти, покладені в основу судового рішення апеляційного суду, й фактично зводяться до незгоди заявника з рішенням суду апеляційної інстанції від 16 травня 2023 року та переоцінки доказів, оцінених апеляційним судом у процесі розгляду справи.

Крім того, на підтвердження вказаних вище обставин заявниця надає відновлену з жорсткого диску переписку з відповідачем, відповідь ГО «За наше майбутнє», листи Загального державного бюлетеня «ГОВОРИ» за результатами журналістського розслідування, висновок служби у справах дітей від 16 квітня 2023 року, ухвалу слідчого судді від 18 серпня 2023 року, витяг ЄРДР, лист прокуратури щодо направлення матеріалів відносно вчинення домашнього насильства щодо дитини на розслідування, медичні документи дитини про її фізичний і психологічній стан, що також не впливає на факт того, що доводи заявниці не підпадають під положення статті 423 ЦПК України.

Апеляційний суд звертає увагу, що неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд відмовляє в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами або виключними обставинами та залишає відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (частина четверта статті 429 ЦПК України).

Керуючись ст. 423, 429 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 16 травня 2023 року, та залишити вказану постанову в силі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 01 квітня 2024 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв