Справа № 515/1643/23
Провадження № 2-о/513/25/24
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

09 лютого 2024 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., вивчивши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденко Костянтина Вікторовича, заінтересована особа: Татарбунарська міська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

У С Т А Н О В И Л А:

10 жовтня 2024 року представник заявника адвокат Давиденко К.В. звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з заявою, в якій просить:

встановити факт родинних відносин міх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , який був його сином та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Дельжилер Білгород-Дністровського району Одеської області у віці 45 років;

встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 049683, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 15 березня 2006 року на ім`я ОСОБА_2 .

Заяву обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син заявника ОСОБА_2 . Заявник є спадкоємцем померлого.

15 березня 2006 року Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД № 049683 на ім`я ОСОБА_2 . При видачі державного акту в ньому була допущена помилка щодо прізвища власника, що перешкоджає заявнику набути права власності на спадкове майно.

Крім того у заявника є розбіжності в написанні прізвища зі спадкодавцем і тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янової О.А. від 16.11.2023 року справу передано до Саратського районного суду Одеської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2024 року головуючою суддею у справі визначено суддю Бучацьку А.І.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Загальні вимоги до змісту позовної заяви встановлені частиною 3 ст.175 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Проте, зміст заяви не відповідає вимогам частини 3 статті 175 ЦПК України та статті 318 ЦПК України.

Так, до заяви не додано довідки Татарбунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо неможливості внесення змін до відповідного актового запису; не зазначені докази, що підтверджують факт належності правовстановлюючого документу (розпорядження Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області від 09 грудня 2004 року № 560/А-2004, тощо); не долучено довідки щодо причин неможливості виправлення помилки в державному акті, постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2012 року роз`яснено: "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що "вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 цього Кодексу.

Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Заявниками у справі про встановлення факту належності правовстановлюючого документу можуть бути: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.

Якщо у заяві про встановлення факту не зазначено, якими доказами він підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху і надає заявникові строк для усунення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу".

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За встановлених обставин суд вважає за необхідне заяву залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

Якщо заявник у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає зазначені вимоги, то на підставі ч.3 ст. 185 ЦПК України заява буде вважатися неподаною і буде йому повернута.

Керуючись ст. ст.175, 177, 185, 318, 258-261 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Давиденко Костянтина Вікторовича, заінтересована особа: Татарбунарська міська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Бучацька