НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 лютого 2024 рокуСправа № 322/2113/23
Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Губанова Р.О.
секретар судового засідання Блажко О.П.,
за участю: позивачки ОСОБА_1 ,
її представника - адвоката Котова О.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Короткий зміст позовних вимог і рух справи.
До Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений цивільний позов, в якому позивачі просять суд:
- визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили таке.
На праві приватної власності позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 володіють житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який дістався їм за договором міни. Право власності на житловий будинок підтверджуються: договором міни від 21.06.1995, витягами з реєстру речових прав на нерухоме майно №350604065 та №350604564. В даному будинку зареєстровані: позивачі та син колишнього співмешканця ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 , який фактично з 2003 року не проживає у нашому з сином будинку, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.
З 2003 року ОСОБА_3 виїхав з будинку позивачів та більше не повернувся, жодних стосунків вони не підтримують, спільне господарство не ведемо, але на сьогоднішній день він зареєстрований у будинку позивачів. Таким чином відповідач не проживає за адресою: АДРЕСА_1 майже 20 років, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком не цікавиться.
Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили.
Факт реєстрації відповідача порушує право позивачів на вільне розпорядження і користування власним майном, а саме продажу будинку.
Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст.316, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, позивачі просять задовольнити позов.
Ухвалою судді від 4 січня 2024 року було відкрито провадження та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 28.12.2023 отримана відповідачем відповідно до п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України.
Відповідач у строк, встановлений судом, не надав відзиву на позов, а також не надіслав до суду будь-яких заяв чи клопотань.
Позивачка і її представник підтримали позов, просили його задовольнити, не заперечували проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення, яке розміщене на офіційному сайті веб порталі Судова влада.
Судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Фактичні обставини встановлені судом,
мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:
ОСОБА_1 і ОСОБА_4 є власниками житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копіє договору міни від 21.06.1995 за №360 (а.с.9) та витягами з державного реєстру речових прав від 17.10.2023 за №№350604065, 350604564 (а.с.10, 11).
Відповідно до витягу №876 від 19.12.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 19.08.2006 по теперішній час; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 11.11.1997 по теперішній час; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по теперішній час (а.с.12).
Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї проведено обстеження: АДРЕСА_1 . В ході обстеження з`ясовано, що заявниця ОСОБА_1 дійсно проживає за вказаною адресою сама. Також у будинку зареєстровані, але не проживають її син ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Останній не проживає за вказаною реєстрацією з 2003 року. ОСОБА_2 проживає окремо (а.с.13).
Допитана в судовому засідання ОСОБА_5 показала, що позивачку і позивача добре знає, оскільки є сусідами. Повідомила, що за адресою: АДРЕСА_1 вона проживає з 1991 року, і з того часу вона підтримує гарні стосунки з сім`єю ОСОБА_6 . Вказала, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають мати ( ОСОБА_1 ), син ( ОСОБА_2 ) інколи приїзжає погостювати донька позивачки, інших осіб (відповідача) вона ніколи не бачила, і ніхто окрім вказаних осіб там не проживав і не проживає.
ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що з позивачкою вона знайома, оскільки разом працювали на заводі Продтоварів, а також знає і позивача. Вказала, що з 2001 року вона (свідок) допомагала позивачці по домогосподарству та дуже часто ходила в гості до ОСОБА_1 . Пояснила, що за адресою: АДРЕСА_1 вона (свідок) окрім позивачів та доньки, онуків позивачки (відповідно сестри, племінників позивача) не бачила. Відповідача не знає.
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого.
За правилами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1), на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна (ч.2).
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідач спільно з позивачами не проживає більше 10 років, спільним побутом з ними не пов`язаний. Докази того, що відповідач не проживає за адресою зареєстрованого місця його проживання з поважних причин, суду не надані.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача на користування чужим майном (спірним будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України.
З огляду на вказане, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 263 265, 268, 273, 282 ЦПК України,
позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлом, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).
Реквізити учасників справи:
- позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;
- позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;
- відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2024 року.

Суддя Р.О. Губанов