УХВАЛА

07 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 372/2456/21

провадження № 61-235ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Краснощокова Є. В., розглянув заяву ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , про відвід колегії суддів: Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Крата В. І. за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію, витребування майна із чужого незаконного володіння та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03 січня 2024 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2024 року у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження відмовлено. Відкрито провадження у справі та витребувано справу із суду першої інстанції. У задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року відмовлено.

03 лютого 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний Суд» подала до Верховного Суду заяву через представника ОСОБА_2 про відвід колегії суддів: Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Крата В. І. у справі № 372/2456/21.

Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , про відвід колегії суддів: Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Крата В. І. визнано необґрунтованою. Заяву про відвід колегії суддів: Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Крата В. І. передано судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2024 рокувідмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Свиридовський О. А., про відвід колегії суддів: Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Крата В. І., за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Свиридовський О. А. на постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію, витребування майна із чужого незаконного володіння, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання добросовісним набувачем та права власності на земельні ділянки.

06 лютого 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний Суд» подала до Верховного Суду заяву через представника ОСОБА_2 про відвід колегії суддів: Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Крата В. І. у справі № 372/2456/21.

Заява мотивована тим, що 02 лютого 2024 року через підсистему ЄСІТС «Електронний кабінет» нею було подано заяву про відвід суддів: Дундар І. О., Краснощокова Є. В. та Крата В. І. Станом на 19.30 год. 05 лютого 2023 року подана заява має «Електронному кабінеті» статус «доставлено» (не зареєстровано, чи приєднано до справи або створено картку справи тощо, а лише «доставлено»). Також інформація про надходження відводу відсутня і на офіційному сайті «Судова влада України» у підрозділі стан розгляду справ. Проте із підсистему ЄСІТС «Електронний кабінет» та сайту «Судова влада України» вбачається, що заяву про відвід до цього часу не зареєстровано. Натомість на сайті «Судова влада України» розміщена новина, що 05 лютого 2024 року у Верховному Суді відбулось обговорення перспективи розвитку судочинства під гаслом «Правосуддя майбутнього». Проте, як вбачається із тексту на сайті «Судова влада України», жодний із більше ніж 20 учасників «круглого столу», серед яких були Голова КАС ВС, Секретар Великої Палати ВС, голови апеляційних судів різних юрисдикцій, судді Конституційного Суду України та Верховного Суду, заступник Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та ін. не згадали про системну корупцію, що руйнує державу під час війни, роз`їдає суспільну мораль, завдає шкоди всьому суспільству. Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 04 лютого 2020 року щодо розгляду заяви про відвід судді у справі № 908/137/18 зазначила наступне: «для правової системи України, а також для того, щоби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникли сумніви у неупередженості судді-доповідача під час вирішення справи Велика Палата Верховного Суду задовольняє клопотання про відвід судді-доповідача. Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові №277/599/15-к 17 вересня 2019 року будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові № 277/599/15-к 17 вересня 2019 року будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі. Як зазначено у коментарі до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях. Враховуючи вищевикладене, ще раз просить суддів Дундар І. О., Краснощокова Є. В. та Крата В. І. задовольнити його заяву про відвід, відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Розпорядженням № 221/о/226-24 від 06 лютого 2024 року у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Крата В. І. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи за касаційним провадженням № 61-235 ск 24 та визначено склад суддів: суддя-доповідач Дундар І. О., судді, які входять до складу колегії: Гудима Д. А., Краснощоков Є. В.

Оскільки ОСОБА_6 не приймає участь у розгляді № 372/2456/21, заяву ОСОБА_1 в частині заявлення відводу судді Крату В. І. слід залишити без розгляду.

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (пункт 3 та 5 частини першої статті 36 ЦПК України). У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Аналіз заяви про відвід суддів: Дундар І. О. та Краснощокова Є. В. дозволяє стверджувати, що в ній викладено незгоду із рішеннями суддів, доводи ОСОБА_1 не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, чи що він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; в ній викладено незгоду із процесуальними рішеннями судді.

З урахуванням необґрунтованості заявленого відводу суддів, питання про відвід судді, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , про відвід судді Крата В. І. від участі в розгляді справи № 372/2456/21.

Заяву ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , про відвід суддів: Дундар І. О. та Краснощокова Є. В. від участі в розгляді справи № 372/2456/21 визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід колегії суддів: Дундар І. О., Краснощокова Є. В. передати судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиноюпершою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Д. А. Гудима

Є. В. Краснощоков