КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/3189/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

при секретарі: Курченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення пені, -

в с т а н о в и в :

У березні 2020року ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів. В позові просив стягнути з відповідача пеню у зв`язку з невиконання відповідачем умов надання банківської послуги, з посиланням на те, що йому, як клієнту АТ КБ «ПриватБанк», який звернувся до Банку з вимогою про повернення йому частини розміщеного у Банку вкладу шляхом грошового переказу на його інший рахунок в іншому Банку, було безпідставно відмовлено у наданні послуг, що полягало у тому, що відповідач не виконав розпорядження на переказ коштів позивача, чим було порушено його право на безперешкодне розпорядження своєю власністю.

З огляду на вказане, ОСОБА_3 , як споживач банківських послуг, мав право на отримання пені в розмірі 3%, передбачену частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», за кожний день невиконання зобов`язання відповідачем.

Разом з тим зазначає, що на обґрунтування позовних вимог надав суду документальні підтвердження позовних вимог, у тому числі: копії договору з Банком, копії платіжних доручень, копії листування з Банком щодо відмови у наданні замовленої банківської послуги, та інші документи, які свідчать про те, у відповідача не було будь - яких ґрунтовних підстав для відмови у наданні замовленої послуги позивачу.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 рокупозовну заяву ОСОБА_4 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення пені залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 - представника ОСОБА_4 з підстав порушення судом норм матеріального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга обґрунтована тим, що суддя Печерського районного суду м. Києва, мотивуючі рішення про залишення без розгляду позовної заяви позивача, зазначив, що позивач, представник позивача в судове засідання повторно не з`явилися без поважних причин, не повідомили про причини неявки, і заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Таке твердження суду першої інстанції не відповідає дійсності, оскільки підставами неявки на вказане судове засідання ОСОБА_4 та його представника була відсутність інформації щодо дати та часу проведення цього засідання.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ні йому, ні його представнику не було надано жодних повідомлень про дату та час проведення судового засідання по справі.

Крім того, до цього моменту ОСОБА_3 своєю поведінкою та у наданих ним процесуальних документах стверджував, що ця справа має для нього суттєве значення і він має намір брати участь у розгляді справи. Тому апелянт не може визнати обґрунтованими висновки суду першої інстанції стосовно того, що апелянт та його представник повторно не з`явилися без поважних причин, не повідомили про причини неявки і заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Також, апелянт вважає безпідставним висновок Печерського районного суду м. Києва стосовно того, що були підстави залишити позовну заяву позивача без розгляду. ОСОБА_3 вважає, що суд першої інстанції під час постановлення ухвали від 01.06.2023 року безпідставно позбавив його (позивача) права на судовий захист, чим порушив його законні права та інтереси.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції щодо залишення позовної заяви без розгляду є неправомірною та такою, що підлягає скасуванню. При цьому звертає увагу суду апеляційної інстанції, що однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.

У відзиві на апеляційну скаргу Гайдамащук О.В. - представник АТ КБ «ПриватБанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Вказує, що навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Звертає увагу суду, що зазначена справа перебувала в провадженні судді суду першої інстанції від березня 2020 року, тобто більше трьох років, при тому, як ст.275 ЦПК України імперативно встановлює строк розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, його представник в судове засідання повторно не з`явилися без поважних причин, не повідомили про причини неявки, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Проте, апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у березні 2020 року ОСОБА_6 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із позовом про захист прав споживача та стягнення пені.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 11 червня 2021 року 09 год. 00 хв., про що учасники судового процесу не були повідомлені належним чином.

11 червня 2021 року справу було знято з розгляду у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному, розгляд справи призначено на 25 серпня 2021 року на 14 год. 20 хв., про що учасники судового процесу не були повідомлені належним чином.

25 серпня 2021 року та 28 серпня 2021 року ОСОБА_7 - представник ОСОБА_2 подала клопотання про відкладення розгляду справи.

25 серпня 2021 року справу було знято з розгляду у зв'язку з перебуванням судді у відпустці, розгляд справи призначено на 15 листопада 2021 року на 14 год. 30 хв., про що учасники судового процесу не були повідомлені належним чином.

15 листопада 2021 року ОСОБА_7 - представник ОСОБА_2 подала клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене на 15 листопада 2021 року учасники судового процесу не з'явились, розгляд справи відкладено на 04 лютого 2022 року на 11 год. 30 хв., про що учасники судового процесу були повідомлені, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 60).

03 лютого 2022 року ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

04 лютого 2022 року справу було знято з розгляду у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному і розгляд справи призначено на 22 квітня 2022 року на 11 год. 00 хв., про що учасники судового процесу не були повідомлені належним чином.

В судове засідання, призначене на 22 квітня 2022 року учасники судового процесу не з'явились, розгляд справи відкладено на 21 жовтня 2022 року на 11 год. 00 хв., про що учасники судового процесу не були повідомлені належним чином.

20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене на 21 жовтня 2022 року учасники судового процесу не з'явились і розгляд справи відкладено на 30 січня 2023 року на 10 год. 30 хв., про що учасники судового процесу не були повідомлені належним чином.

30 січня 2023 року ОСОБА_6 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене на 30 січня 2023 року учасники судового процесу не з'явились.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 11 квітня 2023 року, про що позивач та його представник не були повідомлені належним чином.

11 квітня 2023 року ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене на 11 квітня 2023 року учасники судового процесу не з'явились, розгляд справи відкладено на 01 червня 2023 року на 10 год. 30 хв., про що позивач та його представник не були повідомлені належним чином.

В судове засідання, призначене на 01 червня 2023 року учасники судового процесу не з'явились, а ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року позовну заяву було залишено без розгляду.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно зі статтею 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не з`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 5 статті 223, пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, за змістом наведених правових норм суд залишає позов без розгляду у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його неявка перешкоджає розгляду справи.

Такий висновок, узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 325/218/21-ц (провадження № 61-4672св22).

Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка-повідомлення повинна бути вручена завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Так, залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник в судове засідання повторно не з`явилися без поважних причин та не повідомили про причини неявки, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Проте, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду, оскільки жодних доказів отримання позивачем та його представником судової повістки, як це передбачено ст.128 ЦПК України, матеріали справи не містять.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст.379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 , скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2024 року.

Головуючий:

Судді: