провадження № 22-ц/824/479/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Тас», поданою представником - Ніколаєвим Вадимом Володимировичем, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Тас» про стягнення суми страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Тас» про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 32 332 грн. 32 коп.

Позов мотивований тим, що 22 серпня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Hynday Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок порушення правил дорожнього руху України ОСОБА_3 .

Наслідки дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано в Європротоколі №6823331АD637 від 22 серпня 2022 року. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Тас». 08 вересня 2022 року ПрАТ «СГ «Тас» листом повідомила, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Mazda 3», згідно звіту №36558 від 29 серпня 2022 року становить 7 767,26 грн. без ПДВ на запчастини. Розрахунок суми страхового відшкодування: 7 767,26 грн - 2 500,00 грн (франшиза) = 5 267,26 грн.

Не погоджуючись з даним розрахунком позивачем було замовлено експертне дослідження зі складанням відповідного висновку, яке було проведено судовим експертом транспортно-товарознавцем Булейко О.А., за результатами якого 12 вересня 2022 року складено висновок експерта з транспортно-товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку №12/09 за фактом заподіяння ушкоджень. Згідно висновку, вартість матеріального збитку заподіяного власнику ТЗ «Mazda 3» становить 33 299,58 грн. За послуги по складанню зазначеного вище висновку позивачем було сплачено 4 300, 00 грн. Загальна сума майнової шкоди становить 37 599,58 грн.

05 жовтня 2022 року позивачем на адресу відповідача було відправлено претензію про відшкодування матеріальної шкоди. 18 жовтня 2022 року позивач отримав відповідь від Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Тас», в якому зазначено, що підстави для перегляду рішення та доплати страхового відшкодування відсутні.

Враховуючи, що 17 листопада 2022 року відповідачем було перераховано 5 267,26 грн. на рахунок позивача, станом на дату подання позову загальна сума майнової шкоди, завданої позивачу становить 32 332,32 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2023 рокупозов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Тас» про стягнення суми страхового відшкодування задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Тас» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 33 299 (тридцять три тисячі двісті дев`яносто дев`ять) грн. 58 коп. та понесені витрати на проведення експертизи у розмірі 4 300 (чотири тисячі триста ) грн. 00 коп., а всього 37 599 (тридцять сім тисяч п`ятсот дев`ять) грн. 48 коп., а також судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням Приватним акціонерним товариством «Страхова група «Тас», через представника - Ніколаєвого Вадима Володимировича,подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просив рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

При цьому апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду, оскільки Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Тас»не порушувало строки згідно п.34.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як наслідок у АТ «СГ «ТАС» (приватне) відсутній обов`язок відшкодовувати вартість проведення на замовлення позивача висновку №12/09 від 12 вересня 2022 року у розмірі 4 300,00 грн. Суд у своєму рішенні зазначає: «Відповідачем не було надано належних доказів на спростування вказаного висновку експерта та, відповідно, розміру завданої шкоди позивачу», дане твердження суду є безпідставним та необґрунтованим, оскільки AT «СГ «ТАС» (приватне) у відзиві звертало увагу суду на те, що у висновку №12/09 від 12 вересня 2022 року, виконаного судовим експертом було невірно застосовано каталожний номер бамперу заднього, а саме № ВРР850221АВВ з вартістю 25 009,34 грн., хоча вірний каталожний номер бамперу заднього для даної моделі є № BHR2-50-221ABB.

Рішення суду щодо стягнення з AT «СГ «ТАС» (приватне) невиплаченої суми страхового відшкодування с безпідставним та необґрунтованим, оскільки AT «СГ «ТАС» (приватне) діяло виключно в межах норм спеціального закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сплативши позивачу страхове відшкодування по дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 22 серпня 2022 року у повному обсязі у розмірі 5 267,26 грн, згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу №36558 від 29 серпня 2022 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , який має вищу освіту, кваліфікацію оцінювача дорожніх транспортних засобів (Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача Фонду Державного майна України МФ №5837 від 05.04.2008 року, та свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів Фонду Державного майна України 15.09.2014 року №821, підвищення кваліфікації оцінювача МФ7566-ПК від 11.03.2020 року, суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_4 діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 652/19, виданого Фондом Державного майна України від 19 серпня 2019 року).

Окрім того, суд безпідставно та необґрунтовано стягнув з AT «СГ «ТАС» (приватне) невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 33 299,58 грн, оскільки AT «СГ «ТАС» (приватне) 17.11.2022 року здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 5 267,26 грн, що досліджено у судовому засіданні (33 299,58 грн - 5 267,26 грн = 28 032,32 грн), не вирахувавши суму франшизи, яка згідно поліса становить 2 500,00 грн (28 032,32 грн - 2 500 грн = 25 532, 32 грн).

24 жовтня 2023 року від ОСОБА_1 , через представника - адвоката Семенова Олексія Володимировича, надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц).

Зважаючи на предмет спору, ціну позову та те, що дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності автомобіль «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2017 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 13).

22 серпня 2022 року об 11 год. 41 хв. у м. Києві по вул. Любомира Гузара відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів автомобіля «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Hynday Sonata», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 .

На місці пригоди 22 серпня 2022 року учасниками дорожньо-транспортної пригоди було складено електронний «Європротокол» №682331АD637, оскільки факт винуватості водія ОСОБА_3 у даній ДТП не оспорювався (а.с. 9).

При цьому, як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова група «Тас»згідно полісу № ЕР 208824807 від 02 травня 2022 року, франшиза становить 2 500,00 грн.

23 серпня 2022 року ОСОБА_1 надав пояснення АТ «СГ «Тас» щодо обставин пошкодження застрахованого транспортного засобу (а.с. 15-16). 07 вересня 2022 року позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 17).

23 серпня 2022 року представником страховика за участі ОСОБА_1 був проведений огляд транспортного засобу позивача - «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Окрім цього, 25 серпня 2022 року також представником страховика був проведений огляд транспортного засобу «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 за участі ОСОБА_1 (а.с. 27-28) .

Згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 від 29 серпня 2022 року №36558, складеного на замовлення АТ «СГ «Тас», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 25 серпня 2022 року дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ - 7 806, 91 грн.

Згідно ремонтної калькуляції від 29 серпня 2022 року №36558, наданої представником відповідача, вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 7 959, 01 грн.

На підставі страхового акту №20661/21/922 від 15 листопада 2022 року страховиком було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 5 267, 26 грн., за вирахуванням суми франшизи - 2 500 грн.

Згідно рахунку фактури №1286863_РФ_192448 від 06 вересня 2022 року офіційного дистриб`ютора запчастин авто «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , ДП «Авто Інтернешнл», загальна вартість робіт та товару становить: всього з ПДВ - 24 583,97 грн., ПДВ - 4 916,79 грн., всього з ПДВ - 29 500,76 грн. (а.с. 18).

Звертаючись до суду з позовом про стягнення суми страхового відшкодування, позивач посилався на те, що виплачена страховиком сума відшкодування не відповідає дійсному розміру завданої шкоди та згідно з висновком експерта №12/09 від 12 серпня 2022 року, вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , з технічної точки зору, внаслідок ДТП, в цінах станом на час завершення виконання висновку експерта, становить 33 299, 58 грн. (а.с. 48-74).

Згідно платіжного доручення від 14 вересня 2022 року позивач сплатив за виготовлення вищезазначеного висновку 4 300, 00 грн. (а.с. 74).

07 вересня 2022 року позивач надав пояснення АТ «СГ «Тас», з яких вбачається, що останній інформує, що ним замовлено проведення незалежної експертизи щодо оцінки шкоди заподіяної внаслідок ДТП (а.с. 21).

08 вересня 2022 року листом ПрАТ «СГ «Тас» №12328/9122 повідомило, що матеріальний збиток, завданий позивачу, як власнику автомобіля «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно звіту №36558 від 29 серпня 2022 року СОД ОСОБА_4 , становить 7 767,26 грн. без ПДВ на запчастини (а.с. 22).

05 жовтня 2022 року позивач через свого представника направив претензію № 240 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 33 299,58 грн. (а.с. 75-76).

У відповідь на претензію №240, 18 жовтня 2022 року ПрАТ «Сг Тас» зазначило, що у ПрАТ «СГ «Тас» відсутній обов`язок приймати до уваги наданий позивачем висновок експерта з транспортно-товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку №12/09 від 12 вересня 2022 судового експерта Булейко О.А., підстави для перегляду рішення та доплати страхового відшкодування у АТ «СГ «Тас» відсутні (а.с 77-78).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що шкода потерпілому відшкодовується у розмірі реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи, а страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямих збитків, яких зазнав потерпілий. У разі пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди потерпілому відшкодовуються витрати, пов`язані з його відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При цьому відшкодуванню підлягають лише ті витрати (збитки), які пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля від наслідків дорожньо-транспортної пригоди. Визначення розміру матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу внаслідок його пошкодження, здійснюється з урахуванням оціночних процедур, установлених чинним законодавством, у тому числі Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, за наслідками яких визначається вартість відновлювального ремонту (вартість ремонтно-відновлювальних робіт, вартість необхідних для ремонту матеріалів, вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту) з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Проте, з такими висновками колегія суддів апеляційного суду частково не погоджується виходячи з наступного.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Абзацами першим-третім пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Разом із тим, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Відповідачами доведення умислу позивача не здійснювалося.

Такі правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18), від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18), від 03 червня 2020 року у справі № 345/3335/17 (провадження № 61-22598св18), від 07 жовтня 2020 року у справі № 742/637/19 (провадження № 61-320св20).

Крім того, вищенаведеним пунктом 36.2 статті 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом в порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

При перевірці висновків суду першої інстанції, у контексті доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору; 4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором; 5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або у разі збільшення вартості майна внести відповідні зміни до договору страхування; 6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страховика.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до статті 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 22 вищевказаного Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 34.1 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Згідно пункту 34.2 цієї статті протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно пункту 34.3 цієї статті, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно пункту 34.4 цієї статті для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Прийняття рішення та порядок виплати страхового відшкодування визначений статтею 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до положень цієї статті страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Згідно пункту 36.2 цієї статті страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Аналіз наведених норм права та встановлені у справі обставини дають підстави для висновку, що Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Тас» не порушувало строки встановлені п. 34,2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому у страховика відсутній обов`язок відшкодовувати вартість проведення на замовлення позивача висновку експерта від 12 вересня 2022 року №12/09 у розмірі 4 300,00 грн., а доводи апелянта в цій частині є обгрунтованими і заслуговують на увагу.

Поряд з цим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновок експерта з транспортно-товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку № 12/09 від 12 вересня 2022 року, на підставі якого було ухвалено рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2023 року у справі №759/18840/22 складено у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 1 оцінки майна «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджено спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 зі змінами та доповненнями, а тому він є належним, достатнім та допустимим доказом в межах даної справи.

Однак при цьому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині невірно стягнутого розміру страхового відшкодування, оскільки при ухваленні рішення суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 33 299,58 грн.. залишивши поза увагою, що Приватне акціонерне товариство «Страхова група «Тас» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 5 267,26 грн. та не вирахувавши також суму франшизи, яка згідно поліса становить 2 500,00 грн. та не стягується відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про страхування», п. 12.1 ст. 12, п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції у частині розміру відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача на користь позивача підлягає зміні, шляхом викладення мотивувальної частини рішення в цій частині у редакції цієї постанови та зменшення розміру стягнутої суми до 25 532,32 грн. (37 599,58 грн - 4 300 грн. - 5 267,26 грн. - 2 500 грн.).

Що стосується доводів апелянта у частині безпідставності прийняття до уваги висновку експерта наданого позивачем, оскільки звіт про оцінку, який було проведено страховиком повністю відповідає нормам ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а отже, у позивача не було необхідності у проведенні такої експертизи, апеляційний суд зазначає наступне.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлюються Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів Затвердженою Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Відповідно до пункту 1.3. загаданої Методики її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачений законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Згідно з п. 1. 4. цієї Методики, вона застосовується, в тому числі, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження транспортного засобу, визначення вартості його відновлювального ремонту.

Пунктом 5.5. Методики встановлено, що під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Відповідно до підпункту «д», «є» п. 5. 4. Методики, для виконання оцінки власник транспортного засобу на вимогу оцінювача (експерта) повинен надати такі документи: д) замовлення-наряд на виконання ремонтно-відновлювальних робіт на спеціалізованій станції технічного обслуговування; чек на придбання складників КТЗ; є) рахунок на проведення ремонтних робіт зі спеціалізованої станції технічного обслуговування, дані дефектування діагностики тощо.

Пунктом 4.3 згаданої Методики передбачено, що за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку транспортного засобу. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки. Такий звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

А отже, довід апелянта про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність обставин, визначених ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», необхідних для самостійного визначення позивачем розміру завданої йому шкоди є неспроможним.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують, тому не можуть бути визнані підставою для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, і апеляційним судом відхиляються.

При цьому апеляційний суд враховує, що, як неодноразово відзначав Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі "Руїз Торія проти Іспанії", заява № 18390/91).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії", заява № 49684/99).

При цьому, колегія суддів враховує правовий висновок Верховного Суду № 524/3490/17-ц від 27.03.2019 року, згідно якого: «Із урахуванням того, що доводи касаційної скарги є ідентичними доводам позовної заяви та апеляційної скарги заявника, яким судами надана належна оцінка, Верховний Суд доходить висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх».

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи все вище наведене, колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що рішення суду першої інстанції у частині розміру страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача не ґрунтується на матеріалах справи та ухвалене з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає зміні у цій частині, шляхом викладення мотивувальної частини рішення в цій частині у редакції цієї постанови та зменшення розміру стягнутої суми до 25 532,32 грн.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України апеляційний суд, в зв`язку з ухваленням нового судового рішення, змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позивачем ОСОБА_1 при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. Позовні вимоги підлягають задоволенню на 68% від заявленого розміру, тому судовий збір підлягає відшкодуванню в розмірі 673,90 грн (992,40 грн х 68%).

Поряд з цим, апелянтом Приватним акціонерним товариством «Страхова група «Тас» сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги - 1 488,60 грн. Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково (45%), тому позивач повинен компенсувати апелянту судовий збір у розмірі 670,00 грн.(1 488,60 грн х 45%)

У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат відповідно до вимог ч.10 ст. 141 ЦПК України, а до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає різниця між розміром судового збору, що підлягає відшкодуванню у розмірі 03,90 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Тас», подану представником - Ніколаєвим Вадимом Володимировичем, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Тас» про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Тас» про стягнення суми страхового відшкодування - змінити, виклавши мотивувальну частину рішення у редакції цієї постанови та зменшити розмір стягнутої суми страхового відшкодування до 25 532,32 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Тас» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 03 (три) грн. 90 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І.Мостова