Справа № 624/70/24
№ провадження 2/624/79/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кегичівка, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно.

Позовна заява обгрунтована тим, що позивач є пенсіонером за віком, отримує пенсію у розмірі 2093 грн, інших джерел доходу не має. Має повнолітнього працездатного сина ОСОБА_2 , який добровільної матеріальної допомоги не надає. Пенсія не забезпечує необхідного мінімуму для проживання. Позивач досягла пенсійного віку та є непрацездатною особою. За таких складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності та не отримуючи підтримки від відповідача, позивач вимушена звернутись до суду з позовом. Відповідач є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частки від усіх своїх доходів щомісячно.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 30 січня 2024 року провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Позивач заявила про розгляд справи без її участі, позов задовольнити.

Відповідач подав заяву про визнання позову в повному обсязі. Просив, враховуючи те, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України, розглянути справу без його участі.

Представник відповідача адвокат Індутний-Шматько С.М. подав заяву про розгляд справи без його та відповідача участі.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду на захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 22.02.1983.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на цей час є пенсіонеркою за вислугою років, що підтверджується копіями паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2002.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Позивач по справі досягла пенсійного віку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Згідно ч. 1ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Згідно ч. 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст. 204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача.

Сторонами не надано суду відомостей та доказів щодо сімейного та матеріального стану сторін, стану їх здоров`я, щодо наявності інших утриманців відповідача, чи інших осіб які мають змогу утримувати позивача.

Проте, відповідач з пред`явленим позовом погодився, визнав його в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

З наявних матеріалів справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підстав для відмови у його прийнятті судом не вбачається.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову, та призначає до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі, з яким погодився відповідач, а саме 1/4 частини від усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з дати подання позову, тобто 29.01.2024 і довічно.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Витрати по оплаті судового збору суд, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, покладає на відповідача за позовом. При цьому суд враховує положення ч. 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, та присуджує з відповідача на користь держави сплату судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 141, 142, 263-268, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калюжино, Кегичівського району, Харківської області, ІПН НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Калюжено, Кегичівського району, Харківської області, ІПН НОМЕР_5 , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 29.01.2024 і довічно.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 50% судового збору на користь держави (розрахунковий рахунок UA0026001, банк отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів: 22030106, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Калюжено, Кегичівського району, Харківської області, ІПН НОМЕР_5 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Калюжине Кегичівського району, Харківської області, ІПН НОМЕР_4 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача: Індутний -Шматько Станіслав Миколайович, ордер серії АХ №1164958, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000345 видане 24.05.2018, адреса: просп. Архітектора Альошина, 6, офіс 212, м. Харків, 61007.

Суддя Т.В. Богачова