Справа № 354/64/22
Провадження № 22-ц/4808/90/24
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т. Л.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Баркова В.М., Девляшевського В.А.,

за участю секретаря - Гудяк Х.М.

учасники справи

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідачі Державне підприємство «Науково технічний комплекс «Імпульс», Поляницька сільська рада Надвірнянського району Івано-Франківської області, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2023 року та додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року

та за апеляційною скаргою Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс»

на додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року,

ухвалені судом у складі судді Ваврійчук Т.Л.,

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс», Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування Державного акту на право постійного користування землею, визнання недійсними та скасування рішень Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з зазначеними вимогами, в обґрунтування яких вказали, що рішенням №207-10-2021 десятої сесії Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 - площею 1,6000 га та ОСОБА_2 - площею 0,4905 га.

Під час підготовки документів необхідних для виготовлення відповідних проектів землеустрою позивачам стало відомо про те, що запропоновані до відведення земельні ділянки накладаються на земельну ділянку комунальної форми власності з кадастровим номером :15:004:0090 загальною площею 1,4488 га, яка відноситься до категорії земель рекреаційного призначення, з видом використання - для розміщення і обслуговування будівель і споруд, та знаходиться на праві постійного користування Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» (надалі - ДП «НТК «Імпульс»).

Виготовлення (розробка) технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,4488 га для розміщення і обслуговування будівель і споруд ДП НТК «Імпульс» в АДРЕСА_1 було здійснено на підставі рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №107-21/2018 від 26 червня 2018 року.

Затвердження зазначеної вище технічної документації із землеустрою та присвоєння земельній ділянці загальною площею 1,4488 га кадастрового номера :15:004:0090 відбулося на підставі рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №136-29/2019 від 27 червня 2019 року.

Державну реєстрацію земельної ділянки було здійснено 15 березня 2019 року .

Право постійного користування зазначеною вище земельною ділянкою було зареєстровано 02.07.2019 року реєстратором Узинської сільської Тисменицького району Івано-Франківської області на підставі Державного акта на право постійного користування землею серії ІФ № 001275 від 26 червня 1998 року.

З цього часу, а саме з 29 жовтня 2021 року позивачам стало відомо про порушення їхніх прав щодо відведення їм зазначених вище земельних ділянок.

Позивачі посилаються на те, що із наданого відділом Держгеокадастру у м. Яремче Івано-Франківської області копії Акта І-ІФ №001275 від 26 червня1998 року вбачається, що останній належним чином не оформлений та не зареєстрований, на сторінках «зміни в землекористуванні», «план зовнішніх меж землекористування» відсутні підпис інженера-землевпорядника, невірно вказано прізвище тогочасного голови Яблуницької сільської ради, замість « ОСОБА_4 » зазначено « ОСОБА_5 », також відсутні підписи уповноважених осіб та печатка сільської ради. В зазначеному акті зазначено, що останній видано ДП НТК «Імпульс» для розміщення обслуговування будівель і споруд відповідно до рішення виконкому Яблуницької сільської ради народних депутатів від 27 травня 1998 року №27.

Також представником позивачів було здійснено адвокатський запит від 30.10.2021 року щодо надання належним чином завірених копій документів, а саме: Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 30.01.2019 року (кадастровий номер :15:004:0090), виконану ФОП ОСОБА_3 ; Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії І-ІФ №001275, виданого 26.06.1998 року Яблуницькою сільською радою; Рішення виконкому Яблуницької сільської Ради народних депутатів від 27.05.1998 року №27.

У відповідь на даний запит Поляницька сільська рада повідомила, що зазначені вище матеріали передані на зберігання до архівного відділу виконавчого комітету Яремчанської міської ради.

19 листопада 2021 року листом №37/01.4-15 заявника повідомлено про те, що державні акти на право постійного користування земельними ділянками в архівний відділ на зберігання не поступали, засідання виконкому Яблуницької сільської ради за вказаний у адвокатському запиті період відбувалися 12.05.1998 року з номерами рішень з 21 по 26, однак рішення №27, було прийняте на засіданні виконкому 09.06.1998 року з назвою: «Про роботу відділення зв`язку по забезпеченню та наданню поштового та телефонного зв`язку» і не стосувалося земельного питання.

Посилаючись на зазначене, позивачі вважають що Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії І-ІФ №001275, виданого 26 червня 1998 року Яблуницькою сільською радою є незаконним та підлягає скасуванню.

Крім того позивачі зазначили, що технічна документація щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,4488 га для розміщення і обслуговування будівель і споруд ДП «НТК «Імпульс» в АДРЕСА_1 , яка виготовлена ФОП ОСОБА_3 є недійсною з підстав невідповідності поданих заявником документів вимогам законодавства, а саме вимогам ДТСУ 4163-2003.

Вважають, що п.5 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради №136-29/2019 від 27.06.2019 року, прийнятого на двадцять дев`ятій сесії сьомого демократичного скликання, в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,4488 га (кадастровий номер :15:004:0090) для розміщення та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (розміщення і обслуговування будівель і споруд) в АДРЕСА_1 , що знаходиться в постійному користуванні ДІ «НТК «Імпульс» є недійсним та підлягає скасуванню.

Позивачі просили суд, визнати поважною причини пропуску та поновити позивачам процесуальний строк на звернення до суду.

Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право постійного користування землею серії І Ф №001275 від 26 червня 1998 року.

Визнати недійсним та скасувати пункт 9 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради №107-21/2018 від 26 червня 2018 року, прийнятого на двадцять першій сесії сьомого демократичного скликання, в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,4488 га (кадастровий номер :15:004:0090) для розміщення та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (розміщення і обслуговування будівель і споруд) в АДРЕСА_1 .

Визнати недійсною та скасувати Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення і обслуговування будівель і споруд об`єктів рекреаційного призначення на території АДРЕСА_1 від 30 січня 2019 року, виконану ФОП ОСОБА_3 ..

Визнати недійсним та скасувати пункт 5 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради №136-29/2019 від 27.06.2019 року, прийнятого на двадцять дев`ятій сесії сьомого демократичного скликання, в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,4488 га (кадастровий номер :15:004:0090) для розміщення та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (розміщення і обслуговування будівель і споруд) в АДРЕСА_1 , що знаходиться в постійному користуванні ДП «НТК «Імпульс».

Зобов`язати державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області міськрайонного управління у Надвірнянському районі та місті Яремче Мартищук Романа Дмитровича скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,4488 га (кадастровий номер :15:004:0090), здійснену 15 березня 2019 року Відділом у м. Яремчому Міськрайонного управління у Надвірнянському районі головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

Стягнути солідарно з Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Державного підприємства «Науково - технічний комплекс «Імпульс» та державного кадастрового реєстратора Головного управління Держтеокадастру в Івано-Франківській області міськрайонного управління у Надвірнянському районі та місті Яремче Мартищук Романа Дмитровича на користь позивачів по 9 270,00 грн кожному.

Ухвалою Яремчанського міського Івано-Франківської області від 14 червня 2022 року замінено первісного відповідача у справі - Державного кадастрового реєстратора Відділу у Надвірнянському районі міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремче ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області Мартищука Р.Д. на належного відповідача -ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області.

Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2023 року у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 5000,00 грн з кожного.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просять суд апеляційної інстанції скасувати рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2023 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржники зазначили, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом не надано правової оцінки та не взято до уваги наведені позивачами у заяві про визнання доказів недопустимими від 27.03.2023 року пояснення, щодо спростування посилання представника ДП «НТК «Імпульс» на докази які підтверджують правонаступництво підприємства станом на 1998 рік, а саме: витягу зі статуту Науково-виробничого об`єднання Міжгалузевого науково-технічного комплексу «Імпульс», затвердженого 28.12.1994 року, а також обставини щодо користування спірною земельною ділянкою, на якій розташована база відпочинку «Синьогора» в с. Яблуниця, МГ «НТК «Імпульс», станом на 20.09.1994 (Акт передачі будівель і споруд від 20.09.1994).

У суді першої інстанції позивачі зазначали, що Статут Науково-виробничого об`єднання Міжгалузевий науково-технічний комплекс «Імпульс» та підприємства «Папірприлад «Мінмашпрому України», затверджено 28.12.1994 року, а акт передачі будівель і споруд і складу НПФ «Елексистемлес» до МГ «НТК «Імпульс» до складу яких увійшли база відпочинку «Синьогора», що знаходиться в с. Яблуниця Івано-Франківської області та лижобункер, був затверджений 20.09.1994 року, тобто на три місяці раніше до дати його державної реєстрації, що свідчить про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та не підтверджує факт правонаступництва Науково-виробничим об`єднанням Міжгалузевого науково-технічного комплексу «Імпульс» - ДП «НТК «Імпульс»

Скаржники зазначили, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за ДП «НТК «Імпульс» не зареєстровано жодних об`єктів нерухомого майна, окрім земельної ділянки з кадастровим номером :15:004:0090, яка є предметом даного спору.

Крім того зазначили, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки суд першої інстанції даючи оцінку Передавальному акту (зведеного) прийому передачі основних фондів, оборотних активів, власного капіталу та зобов`язань КП «НТК «Імпульс» до ДП «НТК «Імпульс», не звернув уваги, що у додатку 9, а саме в довідці про наявність земельних ділянок Казенного підприємства «НК «Імпульс» інформація не підтверджує факту передачі на баланс ДП НТК «Імпульс» спірної земельної ділянки, оскільки підставою для її передачі, у вказаній довідці, зазначено невідомий документ Яремчанської міської ради Івано-Франківської області від 26.06.1998 ІФ №18-047-4/000008, що не відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Зокрема, у наданій позивачем копії Державного акту на право постійного користування землею від 26.06.1998 І-ІФ №001275 зазначено, що землю надано у постійне землекористування для розміщення обслуговування будівель і споруд відповідно до рішення виконкому Яблуницької сільської Ради народних депутатів від 27 травня 1998 року №27, а не Яремчанської міської ради Івано-Франківської області від 26.06.1998 ІФ №18-047-4/000008, як про це зазначено у довідці.

Надаючи правову оцінку позовній вимозі про визнання недійсною технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виконаної ФОП ОСОБА_3 , судом не спростовано доказів, на які посилаються позивачі у позовній заяві, відносно її відповідності вимогам земельного законодавства. Завдання на виконання робіт не затверджене замовником, а саме, на місці підпису замовника значиться прізвище фізичної особи ОСОБА_6 , а не дані представника юридичної особи - ДП «НТК «Імпульс», відсутні підпис та печатка підприємства.

В завданні для виконання робіт, що є складовою Технічної документації із землеустрою, у пункті шість зазначено «умови надання земельної ділянки: власність», що не відповідає Державному Акту на право постійного користування землею, серії І-ІФ №001275 від 26.06.1998 року, який встановлює лише право постійного користування землею.

Крім того, зазначили, що технічна документація з землеустрою, виконана суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3 , суперечить вимогам Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про державний земельний кадастр», вимогам Національного Стандарту України, оскільки на сторінках 10-13 Технічної документації із землеустрою наявні печатки ДП «НТК «Імпульс», печатка та штамп ДП Карпатський національний природній парк, а також підписи невідомих осіб, без зазначення прізвищ та посад уповноважених на те осіб, що суперечить вимогам до оформлення документів, зазначеним у статті 6 Закону України «Про землеустрій», та є підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки відповідно до статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр».

Судом першої інстанції не досліджено чи відповідає вимогам законодавства довіреність, якою ДП «НТК «Імпульс» уповноважили Молдавчука І.Я. на вчинення дій від їх імені. Вважають, що довіреність не відповідає вимогам ст.237 ЦК України.

Крім того, при встановленні правомірності перебування на балансі ДП «НТК «Імпульс» земельної ділянки площею 1488 кв.м., без зазначення кадастрового номеру земельної ділянки, та 6 дерев`яних будинків відпочинку, площею 12 кв.м. кожен, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до Витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна ДК «Укроборонпром», що є додатком до листа ФДМУ від 06.01.2023 №10-15-435, судом зазначено дату інвентаризації вказаного майна - 01.11.2000, що не відповідає зазначеному вище витягу, в якому датою інвентаризації зазначеного у ньому майна є 01.11.2020, а площа земельної ділянки становить 14488 кв.м., а не 1488 кв.м., як про це зазначено у рішенні.

Суд першої інстанції даючи оцінку правовідносинам що склались між сторонами, встановив, що земельна ділянка площею 1,4488 га, що розміщена по АДРЕСА_1 , перебувала у користуванні державних підприємств, що входили у структуру ДК «Укроборонпром» починаючи з 1994 року, але в матеріалах справи відсутні докази того, що саме спірна ділянка належала державним підприємствам підпорядкованим ДК «Укроборонпром».

Вважають, що зазначені у судовому рішенні суб`єкти господарської діяльності, а саме Науково-виробниче об`єднання Міжгалузевий науково-технічний комплекс «Імпульс» та НПФ «Елексистемлес» (рос.), не могли входити до складу ДК «Укроборонпром», починаючи з 1994 року, так як сам Концерн було зареєстровано на підставі Постанови КМ України №993 від 31 серпня 2011 року.

Позивачі посилаються на те, що суд при винесенні оскаржуваного рішення припустився помилкового висновку про те, що 26.06.1998 року Яблуницькою сільською радою відповідно до вимог діючого на той час земельного законодавства виданий державний акт серії І-ІФ 001275 на право постійного користування вказаною земельною ділянкою ДП «НТК «Імпульс», оскільки Акт І-ІФ 001275 від 26.06.1998 року належним чином не оформлений та не зареєстрований, а на сторінках «зміни в землекористуванні», «план зовнішніх меж землекористування» відсутні підпис інженера-землевпорядника, невірно вказано прізвище тогочасного голови Яблуницької сільської ради, замість « ОСОБА_4 » зазначено « ОСОБА_5 ». Крім того, на зазначених вище сторінках відсутні підписи уповноважених осіб та печатка сільської ради.

В Акті І-ІФ №001275 від 26.06.1998 вказано, що його видано ДП НТК «Імпульс» для розміщення обслуговування будівель і споруд, відповідно до рішення виконкому Яблуницької сільської ради народних депутатів від 27 травня 1998 року №21.

Відповідно до відповіді відділу Держгеокадастру у м. Яремча від 03.09.2018 року документи із землеустрою стосовно вищезгаданої земельної ділянки в архіві відділу відсутні.

На адвокатський запит від 30.10.2021 щодо надання завірених копій документів, Поляницька сільська рада повідомила, що зазначені матеріали, а саме: Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з кадастровим номером :15:004:0090, виконаної ФОП ОСОБА_3 30.01.2019; Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії І-ІФ №001275 виданий 26.06.1998 року Яблуницькою сільською радою та Рішення виконкому Яблуницької сільської ради народних депутатів від 27.05.1998 №27, передані на зберігання до архівного відділу виконавчого комітету Яремчанської міської ради.

Листом від 19 листопада 2021 року Архівний відділ виконавчого комітету Яремчанської міської повідомив позивачів про те, що державні акти на право постійного користування земельними ділянками в Архівний відділ на зберігання не поступали, засідання виконкому Яблуницької сільської ради за вказаний у адвокатському запиті період відбувалися 12.05.1998 з номерами рішень з 21 по 26, однак рішення №27, було прийняте на засіданні виконкому 09.06.1998 з назвою: «Про роботу відділення зв`язку по забезпеченню та наданню поштового та телефонного зв`язку» і жодним чином не стосувалося земельного питання.

Крім цього, листом від 19.01.2023 Поляницька сільська рада повідомила, що головою Яблуницької сільської ради в період з 1998 по 2000 роки був ОСОБА_7 , що не відповідає прізвищу зазначеному у Акті І-ІФ №001275 від 26.06.1998, в якому зазначено головою Яблуницької сільської ради - Вербенчук В.В.

Вважають, що Державний акт на право постійного користування землею серії ІФ №001275 від 26 червня 1998 року є недійсним, а рішення Яблуницької сільської ради №107-21/2018 від 26.06.2018 є незаконним та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Позивачі зазначили, що є всі підстави для визнання технічної документації із землеустрою незаконною та такою що підлягає скасуванню

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області зазначило що рішення суду є законним та обґрунтованим в частині дій Головного управління при здійсненні реєстрації земельної ділянки.

Щодо зауважень скаржників, про те, що Головне управління у своєму відзиві на позовну заяву вказало різні кадастрові номери земельної ділянки, то суд першої інстанції спів ставив факти та визначив, що різні кадастрові номери це лише описка, яка немає суттєвого впливу на розгляд справи.

В мотивувальній частині рішення судом наголошено, що основною позовною вимогою у справі є визнання недійсним та скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії І-ІФ 001275, виданого ДП НТК «Імпульс» 26.06.1998 року, а інші позовні вимоги є похідними.

Судом встановлено та повністю підтверджується дослідженими доказами у судовому процесі, що земельна ділянка площею 1,4488 га, що розміщена на АДРЕСА_1 , перебувала у користуванні державних підприємств, що входили у структуру ДК «Укроборонпром», починаючи з 1994 року.

26.06.1998 року Яблуницькою сільською радою відповідно до вимог діючого на той час земельного законодавства виданий державний акт серії І-ІФ 001275 на право постійного користування вказаною земельною ділянкою ДП «НТК «Імпульс», який підписаний Яблуницьким сільським головою та завірений печаткою сільської ради та в установленому порядку зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №ІФ №18-04.4/000008.

Відповідно до плану зовнішніх меж земельної ділянки, на момент видачі державного акту позивачі не були суміжними землекористувачами щодо земельної ділянки площею 1,4488 га. У 2019 році ДП «НТК «Імпульс» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, яка в установленому порядку була затверджена рішенням Яблуницької сільської ради №136-29/2019 від 27.06.2019 року, після чого Відділом у м. Яремче Міськрайонного управління у Надвірнянському районі головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_8 проведена державна реєстрація земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер :15:004:0090.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ДП НКТ «Імпульс» зазначив що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України - є законним і обґрунтованим. Вважає вірним висновок суду першої інстанції, що у позивачів відсутнє належне суб`єктивне право на спірну земельну ділянку, відповідно до положень чинного законодавства України, за захистом якого вони могли б звернутися до суду.

Зазначив, що висновки суду відповідають правовим позиціям Верховного суду, закріплених в постановах від 16.01.2019 року у справі №361/2562/16-а, від 21.03.2018 року у справі№536/233/16-ц, від 24.04.2018 року у справі №401/2400/16-ц, від 30.05.2018 року у справі №826/5737/16.

Вказав, що ДП «НТК «Імпульс» є державним підприємством - учасником Державного концерну «Укроборонпром», що визначено постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання діяльності Державного концерну «Укроборонпром» №849 від 04.10.2018 року та є виконавцем державного контракту з оборонних закупівель, в порядку, передбаченому Законом України «Про оборонні закупівлі».

ДП НТК «Імпульс» набуло право постійного користування вказаною вище земельною ділянкою у результаті реорганізації Казенного підприємства НТК «Імпульс» за Актом приймання-передачі казенного підприємства НТК «Імпульс» із сфери управління Міністерства промислової політики України в управління ДК «Укроборонпром» від 17.11.2011 року та набуло право постійного користування спірною земельною ділянкою в порядку і у спосіб, встановлений чинним законодавством України, документи, на підставі яких набуто право постійного користування не скасовані, перехід права постійного користування земельною ділянкою до відповідача відбувся значно раніше виготовлення Технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та державної реєстрації права на таку земельні ділянку, відтак, порушення при проведенні такої державної реєстрації права відсутні.

ДП «НТК «Імпульс» були надані письмові докази, які підтверджують факт передання на баланс підприємства будиночків бази відпочинку «Синьогора» у 1994 році, для обслуговування яких згодом була передана у постійне користування вказана вище земельна ділянка згідно із державним актом на право постійного користування землею від 26.06.1998 року.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру державної власності щодо державного майна станом ДП НТК «Імпульс» є балансоутримувачем як права постійного користування земельною ділянкою в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :15:004:0090, так і об`єктів нерухомого майна, розташованих на цій ділянці.

Позивачами до 03.08.2021 року були подані заяви до Поляницької сільської ради щодо надання у власність (відведення) земельних ділянок, із зазначенням їх орієнтовної площі, цільового призначення та графічного розташування таких земельних ділянок. В той же час, позивачі та Поляницька сільська рада під час подання ними та розгляду клопотань щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок не перевірили та не встановили той факт, що земельні ділянки, які просили передати у власність позивачі «накладаються» (за твердженням позивачів) на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні ДІ «НТК «Імпульс», що не допускається Земельним кодексом України.

З документів доданих до позовної заяви, земельна ділянка ДІ «НТК «Імпульс» передана у постійне користування згідно із актом від 26.06.1998 року, її межі встановлені на місцевості згідно із рішенням Поляницької сільської ради від 27.06.2019 року та технічною документацією від 30.01.2019 року, зареєстрована у Державному реєстрі прав на нерухоме майно 15.03.2021 року, тобто значно раніше ніж позивачі отримали дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що відбулось 03.08.2021 році.

Крім того, не погоджуючись з додатковим рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просять суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2023 року та відмовити ДІП «НТК «Імпульс» у стягненні судових витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначили, що в порушення вимог ч. 9 ст. 83 ЦПК України, заяву ДП НКТ «Імпульс» про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу не було направлено на адресу позивачів.

Увалюючи додаткове рішення, судом першої інстанції допущено порушення при дослідженні наданих представником ДП НКТ «Імпульс» доказів, а саме не надано правової оцінки розбіжностям між договором про надання правової допомоги від 05.05.2022 року, укладеного між відповідачем та адвокатським бюро «Максима Пустового» та додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги від 04.05.2022 року.

З вказаного договору вбачається, що його укладено 05.05.2022 року, однак у додатковій угоді №1 зазначено, що вона укладена згідно договору від 04.05.2022 року, а в абзаці другому цієї угоди зазначено, що її укладено до договору про надання правової допомоги від 08.05.2000 року. Вважають, що даний доказ не повинен прийматися судом.

Також договір про надання правової допомоги від 01.06.2022 року та додаткова угода №1 до нього не відображенні в платіжних інструкціях відповідача. Представником відповідача не додано копій рахунків за надання послуг, які зазначені у платіжних інструкціях.

Скаржники зазначають, що ДП НКТ «Імпульс» проводило оплату представнику, як працівнику підприємства, про що свідчить сплата податків.

Вважають, що судом першої інстанції не обґрунтовано витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, не досліджено якими доказами підтверджується сума понесених витрат.

Також, не погоджуючись з додатковим рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року, ДП НКТ «Імпульс» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неврахування судом першої інстанції всіх обставин справи просило суд апеляційної інстанції змінити додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2023 року та стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2 по 46300 грн витрат на правову допомогу та 3829, 63 грн витрат пов`язаних з явкою до суду.

При перегляді додаткового рішення суду першої інстанції просить суд врахувати, що розгляд справи у суді першої інстанції тривав понад 21 календарний місяць (провадження у справі відкрито ухвалою суду від 18.01.2022) через затягування розгляду справи та зловживання своїми процесуальними правами у вигляді подання необґрунтованих заяв та клопотань з боку позивачів та їх представника, що прямо встановлено судом першої інстанції у оскаржуваному додатковому рішенні.

За час розгляду справи представником ДП «НТК «Імпульс» було здійснено 11 виїздів до Яремчанського міського суду (з них прийнято участь у 10 судових засіданнях), що підтверджується матеріалами справи та підготовлено та подано до суду 17 процесуальних документів/заяв по суті справи, адвокатських запитів, які наявні у матеріалах справи та безпосередньо пов`язані із її розглядом.

Розмір витрат представника ДП «НТК «Імпульс» у зв`язку з явкою до суду (виїзди до м. Яремче з м. Києва і назад), згідно із наявними залізничними квитками АТ Укрзалізниця складає 7659, 26 грн. У дану суму не включаються витрати на виїзд до м. Яремче автомобілем, оскільки підтверджуючі такі витрати документи не збереглися. При цьому витрати сторін та їх представників що пов`язані із явкою до суду також підлягають стягненню та мають бути покладені на позивачів, згідно із положеннями ст. 138 ЦПК України, їх порядок та розмір визначається та не перевищує граничний розмір для такого виду витрат, встановлений постановою КМУ від 27.04.2006 р. № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави».

Всі витрати ДП «НТК «Імпульс» на правову допомогу, розрахунок яких наведений у заяві про ухвалення додаткового рішення, є фактично сплаченими підприємством, підтверджені документально та визначені (розраховані) відповідно до умов договору про надання правової допомоги між підприємством та представником, як це встановив суд першої інстанції у оскаржуваному додатковому рішенні від 16.10.2023 року.

Вважає, що компенсація реально понесених витрат підприємства на правову допомогу та пов`язаних із явкою до суду представника, яка визначена судом у розмірі 10 000 грн є необ`єктивною.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «НТК «Імпульс» на додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року, представник позивачів ОСОБА_9 зазначив, що скаржник просить апеляційний суд змінити додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року та стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2 по 46300 грн витрат на правову допомогу та 3829, 63 грн витрат пов`язаних з явкою до суду, але не зазначає передбачених ст. 376 ЦПК України підстав зміни судового рішення та стягнення з позивачів зазначених судових витрат.

Вважає, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 5-7 ч. 2 ст. 356 ЦПК України. Скаржником заявлено нову позовну вимогу, яка ґрунтується на відмінних від заяви про ухвалення додаткового рішення доказах і фактах, і яка була предметом розгляду у суді першої інстанції.

Надані представником ДП «НТК «Імпульс» докази понесених транспортних витрат для забезпечення участі у судових засіданнях в кількості 17 одиниць, не відповідають дійсним обставинам справи та розрахунку, який міститься в детальному описі робіт наведеному в заяві про ухвалення додаткового рішення.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник та представник ОСОБА_1 - ОСОБА_9 підтримали апеляційні скарги в межах її доводів. Апеляційну скаргу ДП «НТК «Імпульс» на додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року не визнали.

У судовому засіданні представник ДП «НТК «Імпульс» - Пустовий М.В. заперечував проти задоволення апеляційних скарг позивачів, підтримав апеляційну скаргу ДП «НТК «Імпульс на додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року.

У судове засідання представники Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області та Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені у відповідності до закону.

У судове засідання фізична особа-підприємець ОСОБА_3 не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений у відповідності до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без позивача та відповідача по справі, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідача, вислухав учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка площею 1,4488 га, яка розміщена на уч. Діл в с. Яблуниця, перебувала у користуванні державних підприємств, що входили у структуру ДК «Укроборонпром», починаючи з 1994 року.

26.06.1998 року Яблуницькою сільською радою виданий державний акт серії І-ІФ 001275 на право постійного користування вказаною земельною ділянкою ДП «НТК «Імпульс». Вказаний державний акт підписаний Яблуницьким сільським головою, завірений печаткою сільської ради та в установленому порядку зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №ІФ №18-04-4/000008. На момент видачі державного акту позивачі не були суміжними землекористувачами щодо земельної ділянки площею 1,4488 га.

У 2019 році ДП «НТК «Імпульс» виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, яка в установленому порядку була затверджена рішенням Яблуницької сільської ради №136-29/2019 від 27.06.2019 року, після чого відповідачем проведена державна реєстрація земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер :15:004:0090.

Суд дійшов висновку, що наявними доказами підтверджується факт перебування вказаної земельної ділянки у користуванні зазначених державних підприємств (НПФ «Елексистемлес»(рос.), МГ НТК «Імпульс», КП НТК «Імпульс»), так і факт правонаступництва ДП «НТК «Імпульс», до якого перейшли усі права та обов`язки реорганізованого КП «НТК «Імпульс», в тому числі право користування земельною ділянкою площею 1,4488 га із розташованими на ній будівлями та спорудами.

Позивачі звернулись у Поляницьку сільську раду за отриманням дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їм земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,4905 га та 1,6000 га, що знаходяться на уч. Діл в с. Яблуниця у липні 2021 року і відповідний дозвіл був наданий їм згідно рішення сільської ради №207-10-2021 від 03.08.2021 року.

Суд зазначив, що рішення сільської ради №207-10-2021 не є правовстановлюючим актом, отримання відповідного дозволу не породжувало виникнення у позивачів жодних прав щодо бажаних земельних ділянок, а лише надавало їм право замовити у розробника виконання відповідних робіт із землеустрою. На момент отримання позивачами дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо земельних ділянок, які вони мали намір набути у власність, земельна ділянка із кадастровим номером :15:004:0090 вже перебувала у постійному користуванні ДП «НТК «Імпульс» і відповідне речове право було посвідчене та зареєстроване у встановленому законом порядку.

Суд дійшов висновку, що позивачі не надали жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що земельні ділянки, на які вони претендують та ділянка із кадастровим номером :15:004:0090, яка перебуває у постійному користуванні відповідача ДП «НТК «Імпульс» , є одними і тим самим об`єктом, що на момент видачі ДП «НТК «Імпульс» державного акту на право постійного користування серії І-ІФ 001275 від 26.06.1998 року спірна земельна ділянка на відповідній правовій підставі перебувала у володінні чи користуванні позивачів, а її вилучення, передача у постійне користування відповідача та подальша держана реєстрація були проведені всупереч вимог діючого земельного законодавства. Суд дійшов висновку, що позивачами не доведено факту порушення їхніх прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідачів внаслідок видачі оспорюваного державного акта, а тому заявлені вимоги не підлягають задоволенню.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 28.12.1994 року Міністерством машинобудування, військово-промислового комплексу і конверсії України затверджено Статут науково-виробничого об`єднання Міжгалузевий науково-технічний комплекс «Імпульс», яке є добровільним об`єднанням державних підприємств-засновників науково-технічного комплексу «Імпульс» та підприємства «Папірприлад «Мінмашпрому України».

Згідно акту передачі будівель і споруд зі складу НПФ «Елексистемлес» до МГ НТК «Імпульс» , який затверджено 20 вересня 1994 року, увійшли база відпочинку «Синьогора», що знаходиться в с. Яблуниця Івано-Франківської області та лижобункер.

26 червня 1998 року Яблуницькою сільською радою ДП «НТК «Імпульс» був виданий державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №001275, на земельну ділянку площею 1,4488 га для розміщення, обслуговування будівель і споруд, відповідно до рішення виконкому Яблуницької сільської ради №27 від 27.05.1998 року.

Вказаний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №ІФ №18-04-4/000008.

Оригінал державного акту, який наявний у відповідача, був оглянутий судом в ході судового розгляду, підписаний та має печатку.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №223 від 21.03.2012 року проведено реорганізацію казенних підприємств згідно з додатком шляхом їх перетворення на державні комерційні підприємства.

Згідно додатку до вказаної постанови у перелік казенних підприємств, що реорганізуються включене Казенне підприємство НТК «Імпульс» (надалі-КП «НТК «Імпульс»).

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 09.09.2022 року, вбачається, що 26.09.2002 року була проведена державна реєстрація КП «НТК «Імпульс» () засновником якого виступав ДК «Укроборонпром». 10.01.2013 року здійснена реєстрація припинення даної юридичної особи в результаті її реорганізації та 10.01.2013 року за №0016685 внесено запис про реєстрацію правонаступника даного підприємства ДП «НТК «Імпульс»().

Згідно додатку до Статуту ДК «Укроборонпром», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №993 від 31.08.2011 року, до складу учасників даного концерну входить ДП «НТК «Імпульс»().

17.11.2011 року ДК «Укроборонпром» та Мінпромполітики України затверджено Акт приймання-передачі КП НТК «Імпульс» зі сфери управління Мінпромполітики України в управління ДК «Укроборонпром», згідно якого до складу об`єкта передачі входять 4 земельні ділянки загальною площею 4,264069 га. Серед переліку копій правовстановлюючих документів КП НТК «Імпульс» на земельні ділянки вказаний державний акт на право постійного користування землею від 26.06.1998 року №І-ІФ №001275.

Наказом ДК «Укроборонпром» №7 від 03.01.2013 року затверджено Передавальний акт(зведений) прийому передачі основних фондів, оборотних активів, власного капіталу та зобов`язань КП НТК «Імпульс» у зв`язку із його реорганізацією шляхом перетворення у ДП «НТК «Імпульс». В акті зазначено, що КП НТК «Імпульс» виділено земельні ділянки площею 4,2641 га, які передаються ДП «НТК «Імпульс» із правом використання за призначенням.(Додатки 9-15).

У довідку про наявність земельних ділянок КП НТК «Імпульс», що є додатком №9 до вказаного передавального акту включено земельну ділянку площею 1,4488 га під розміщення, обслуговування будівель і споруд, на яку видано державний акт на право постійного користування землею від 26.06.1998 року за №ІФ 18-047-4/000008.

Згідно Статуту ДП «НТК «Імпульс», затвердженого наказом ДК «Укроборонпром» №31 від 30.01.2018 року ДП «НТК «Імпульс» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності та передане в управління ДК «Укроборонпром» та є правонаступником всіх прав і обов`язків КП НТК «Імпульс».

У 2019 році сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_3 виготовлено ДП «НТК «Імпульс» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) для розміщення і обслуговування будівель і споруд на території АДРЕСА_1 .

Пунктом 5.1 рішення Яблуницької сільської ради №136-29/2019 від 27.06.2019 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) площею 1,4488 га(кадастровий номер :15:004:0090) для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення(розміщення і обслуговування будівель і споруд в АДРЕСА_1 , що знаходиться в постійному користуванні ДП «НТК «Імпульс», у зв`язку із присвоєнням їй кадастрового номера.

15.03.2019 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) ФОП ОСОБА_3 від 30.01.2019 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :15:004:0090 площею 1,4488 га, яка розташована у с. Яблуниця, уч. Діл, цільове призначення:07.01-для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, категорія земель- землі рекреаційного призначення, вид використання- для розміщення і обслуговування будівель і споруд, форма власності-комунальна.

08.07.2019 року здійснено державну реєстрацію права постійного користування ДП «НТК «Імпульс» земельною ділянкою із кадастровим номером :15:004:0090, площею 1,4488 га, яка перебуває у комунальній власності Яблуницької сільської ради. Підставою для реєстрації права користування зазначено державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії І-ІФ №001275, виданий 26.06.1998 року Яблуницькою сільською радою, що підтверджується Інформаційноїю довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме.

Рішенням Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області №207-10-2021 від 03.08.2021 року ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на земельну ділянку площею 0,4905 га, АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,6000, АДРЕСА_1 .(п.44).

Підставою для прийняття такого рішення була заява ОСОБА_1 , до заяви долучена копія викопіювання з публічної кадастрової карти без конкретизації даних, зображених на ній. Та заява 07.07.2021 року заява ОСОБА_2 , до якої був долучений кадастровий план земельної ділянки, площею 0,4905 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства виготовлений ФОП ОСОБА_10 у 2018 році та викопіювання з Публічної кадастрової карти із позначенням меж земельної ділянки площею 0,4905 га.

В книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею наявний запис про реєстрацію державного акту серією І-ІФ №001275 від 26.06.1998 року, який виданий ДП «НТК «Імпульс», що підтверджується листом ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 11.01.2023 року за вих. №29.9-0.331-146/0/2-23.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 686/14706/21.

Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає у з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

У постанові Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у справі № 715/2316/18 (провадження № 61-3755св20) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні».

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту.

Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Звертаючись до суду позивачі зазначили, що рішенням №207-10-2021 десятої сесії Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області позивачам надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 - площею 1,6000 га та ОСОБА_2 - площею 0,4905 га. Під час підготовки документів необхідних для виготовлення відповідних проектів землеустрою позивачам стало відомо про те, що запропоновані до відведення земельні ділянки накладаються на земельну ділянку комунальної форми власності з кадастровим номером :15:004:0090 загальною площею 1,4488 га, яка відноситься до категорії земель рекреаційного призначення, з видом використання - для розміщення і обслуговування будівель і споруд, та знаходиться на праві постійного користування Державного ДП НТК «Імпульс».

Під час розгляду справи у суді сторона позивачів посилалася на те, що порушується право позивачів на користування спірною земельною ділянкою, оскільки вказаною земельною ділянкою користувалися їх родичі і позивачі тривалий час також користуються.

З наданих сторонами доказів, судом першої інстанції встановлено, що 26 червня 1998 року Яблуницькою сільською радою ДП «НТК «Імпульс» був виданий державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ №001275, на земельну ділянку площею 1,4488 га для розміщення, обслуговування будівель і споруд, відповідно до рішення виконкому Яблуницької сільської ради №27 від 27.05.1998 року.

В книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею наявний запис про реєстрацію державного акту серією І-ІФ №001275 від 26.06.1998 року, який виданий ДП «НТК «Імпульс», що підтверджується листом ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 11.01.2023 року за вих. №29.9-0.331-146/0/2-23.

Пунктом 5.1 рішення Яблуницької сільської ради №136-29/2019 від 27.06.2019 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) площею 1,4488 га(кадастровий номер :15:004:0090) для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення(розміщення і обслуговування будівель і споруд в АДРЕСА_1 , що знаходиться в постійному користуванні ДП «НТК «Імпульс», у зв`язку із присвоєнням їй кадастрового номера.

15.03.2019 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :15:004:0090 площею 1,4488 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , цільове призначення:07.01-для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, категорія земель- землі рекреаційного призначення, вид використання- для розміщення і обслуговування будівель і споруд, форма власності-комунальна.

08.07.2019 року здійснено державну реєстрацію права постійного користування ДП «НТК «Імпульс» земельною ділянкою із кадастровим номером :15:004:0090, площею 1,4488 га, яка перебуває у комунальній власності Яблуницької сільської ради. Підставою для реєстрації права користування зазначено державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії І-ІФ №001275, виданий 26.06.1998 року Яблуницькою сільською радою, що підтверджується Інформаційноїю довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме.

Рішенням Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області №207-10-2021 від 03.08.2021 року ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на земельну ділянку площею 0,4905 га, АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,6000, АДРЕСА_1 .(п.44).

Судом встановлено, що на момент отримання позивачами дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо земельних ділянок, які вони мали намір набути у власність, земельна ділянка із кадастровим номером :15:004:0090 вже перебувала у постійному користуванні ДП «НТК «Імпульс».

Відповідно до ст.19 ЗК України ( в редакції 1990 року) сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.

Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, іншому громадянину, підприємству, установі, організації провадиться лише після вилучення (викупу) цієї ділянки в порядку, передбаченому статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Згідно з положення ми ст.ст.22, 23 ЗК України ( в редакції 1990 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право та посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з п. «б» ч.1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га.

Згідно з приписами ст.116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано ст. 118 ЗК України.

Згідно з ч.ч.6-7,9 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази наявності права користування позивачів спірною земельною ділянкою на час видання Державного акту на право постійного користування землею серії ІФ №001275 від 26 червня 1998 року ДП «НТК» Імпульс». Надані позивачем докази, а саме: рішення №207-10-2021 десятої сесії Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 03 серпня 2021 року, викопіювання з кадастрової карти України земельної ділянки пл. 1.6339 га на яку претендує ОСОБА_1 , викопіювання з кадастрової карти України земельної ділянки пл. 0, 4905 га на яку претендує ОСОБА_2 , відповідь архівного відділу Яремчанської міської ради від 19 листопада 2021 року №37/01.4-15, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1, 4488 га для розміщення і обслуговування будівель і споруд ДП НТК «Імпульс», лист ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківської області від 03 грудня 2021 року №29-9-0.222-6097/0/2-21, лист відділу у м. Яремче ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 03 вересня 2018 року № 0-9-0.202-330/115-18, відповідь виконавчого комітету Яремчанської міської ради від 05 березня 2015 року № 534/07-24/12, повідомлення Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області №Б-14 від 19 січня 2023 року не є доказами наявності у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 будь-яких речових прав на земельну ділянку площею 1, 4488 га, яка була надана у постійне користування ДП НТК «Імпульс» .

Вирішуючи спір по суті,суд повинен встановити наявність у особи,яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем.

Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Відсутність порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Звертаючись до суду з вимогами про визнання недійсним та скасування пункт 5 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради №136-29/2019 від 27.06.2019 року, прийнятого на двадцять дев`ятій сесії сьомого демократичного скликання, в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,4488 га (кадастровий номер :15:004:0090) для розміщення та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (розміщення і обслуговування будівель і споруд) в АДРЕСА_1 , що знаходиться в постійному користуванні ДІ «НТК «Імпульс», позивачами в порушенням вимог ст. 81 ЦПК України не доведено, що внаслідок прийняття вказаного рішення порушено право позивачів на володіння або користування спірною земельною ділянкою.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачі не довели факт порушення їхніх прав або охоронюваних законом інтересів, прийняттям вказаного рішення. Судом встановлено, що на момент отримання позивачами дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо земельних ділянок, які вони мали намір набути у власність, земельна ділянка із кадастровим номером :15:004:0090 вже перебувала у постійному користуванні ДП «НТК «Імпульс».

Що стосується вимог позивачів про визнання недійсним та скасування пункту 9 рішення Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради №107-21/2018 від 26 червня 2018 року, прийнятого на двадцять першій сесії сьомого демократичного скликання, в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,4488 га (кадастровий номер :15:004:0090) для розміщення та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (розміщення і обслуговування будівель і споруд) в АДРЕСА_1 . Визнання недійсною та скасувавання Технічної документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення і обслуговування будівель і споруд об`єктів рекреаційного призначення на території АДРЕСА_1 від 30 січня 2019 року, виконану ФОП ОСОБА_3 , колегія суддів вважає, що суд правильно зазначив, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не гарантує особі такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом . Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) це сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування, на підставі яких орган місцевого самоврядування, реалізує власну компетенцію, приймаючи рішення про передачу земельної ділянки . Технічна документація самостійного правового значення не має. Як зазначалося вище, позивачами не доведено, що рішенням Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради №136-29/2019 від 27.06.2019 року, прийнятого на двадцять дев`ятій сесії сьомого демократичного скликання, в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,4488 га (кадастровий номер :15:004:0090) для розміщення та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення (розміщення і обслуговування будівель і споруд) в АДРЕСА_1 , що знаходиться в постійному користуванні ДІ «НТК «Імпульс»,порушуться їх права. Тому в цій частині суду першої інстанції необхідно було відмовити саме за безпідставністю вимог, разом з тим, колегія суддів вважає, що це не впливає на правильний висновок суду про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Крім того, колегія суддів враховує, що особа, яка звертається до суду з позовом, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним Державним актом на право постійного користування землею серії ІФ №001275 від 26 червня 1998 року, рішенням Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №136-29/2019 від 27 червня 2019 року, реєстрацією права власності спірної земельної ділянки за ДП НТК «Імпулс». Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачам не доведено порушення їх прав.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19).

Поряд з цим у названих постановах Верховного Суду також вказано, що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватись до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов у цілому правильного висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивачів, проте неправильно застосував приписи статей 15, 16 ЦПК України, здійснивши правову оцінку по суті спору. Отже, в межах заявлених позовних вимог, встановивши, що позивачі не довели наявності у них порушеного права, у задоволенні позову належало відмовити виключно з підстав відсутності порушення цивільних прав та законних інтересів позивачів.

За наведених обставин, рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Оскільки відсутність порушення прав і законних інтересів позивачів є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові, доводи, викладені у апеляційні скарзі, з урахуванням тих пояснень, які стосуються суті спору, апеляційний суд до уваги не бере.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Чинне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази щодо надання правової допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись із заявою про ухвалення додаткового рішення, представник ДП «НКТ Імпульс» Пустовий М.В. навів детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом у ході розгляду цивільної справи №354/64/22, а саме: 16.05.2022 року - ознайомлення з матеріалами справи-1500 грн; виїзд до м. Яремче з м. Києва-2500 грн; клопотання про відкладення-500 грн; представництво у судовому засіданні-3000 грн;27.05.2022 року - підготовка, направлення адвокатського запиту до Поляницької сільської ради-1200 грн; 12.06.2022року - робота з матеріалами справи, підготовка відзиву на позовну заяву, його оформлення та направлення учасникам справи та до суду-4000 грн; підготовка клопотання про витребування доказів-1000 грн; 14.06.2022 року - виїзд до м. Яремче з м. Києва-2500 грн; представництво у судовому засіданні-3000 грн; 25.08.2022 року - виїзд до м. Яремче з м. Києва-2500 грн; представництво у судовому засіданні-3000 грн; 26.09.2022 року - підготовка додаткових письмових пояснень у справі-1500 грн; 27.09.2022 року - виїзд до м. Яремче з м. Києва-2500 грн; представництво у судовому засіданні-3000 грн; 24 та 26.10.2022 року - підготовка, оформлення та направлення двох заяв про залучення доказів-2000 грн; 27.10.2022 року - виїзд до м. Яремче з м. Києва-2500 грн; представництво у судовому засіданні-3000 грн; 29.11.2022 року - підготовка, направлення двох адвокатських запитів по справі-2400 грн; 30.11.2022 року - виїзд до м. Яремче з м. Києва-2500 грн; представництво у судовому засіданні-3000 грн.; представництво у архівному відділі Яремчанської міської ради по справі-1000 грн; підготовка додаткових письмових пояснень у справі-1500 грн; 12.01.2023 року - підготовка, направлення клопотання про відкладення розгляду справи-500 грн; 02.02.2023 року - виїзд до м. Яремче з м. Києва-2500 грн; ознайомлення з матеріалами справи-1500 грн; 25.02.2023 року - підготовка заперечень на заяву про залучення доказів-2500 грн; підготовка заперечень на два клопотання про призначення судових експертиз-2500 грн; 27.02.2023 року - виїзд до м. Яремче з м. Києва-2500 грн; представництво у судовому засіданні-3000 грн; 28.03.2023 року - виїзд до м. Яремче з м. Києва-2500 грн; представництво у судовому засіданні-3000 грн; 03.05.2023 року - підготовка заперечень на клопотання про витребування доказів-1500 грн; підготовка заперечень на клопотання про залучення третьої особи-1500 грн; 03.05.2023 року: виїзд до м. Яремче з м. Східниця -2500 грн; представництво у судовому засіданні-2500 грн; 18.06.2023 року - підготовка та направлення відзиву на апеляційну скаргу позивачів до апеляційного суду Івано-Франківської області-4000 грн; 26.09.2023 року - виїзд до м. Яремче з м. Києва-2500 грн; представництво у судовому засіданні-3000 грн; 29.09.2023 року: підготовка, оформлення заяви про ухвалення додаткового рішення-3000 грн.

Всього зазначено витрат на правничу допомогу на загальну суму 92600,00 грн.

На підтвердження надання професійної правничої допомоги представником ДП «НКТ Імпульс» - Пустовим М.В. надано договір про надання правової допомоги від 05.05.2022 року, додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 05.05.2022 року, договір про надання правової допомоги від 01.06.2022 року, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 01.06.2022 року.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 05.05.2022 року, який укладено між ДП «НТК «Імпульс» та адвокатським бюро «Максима Пустового» в особі керуючого Пустового М.В., бюро зобов`язується надавати клієнту консультаційні та юридичні послуги, правову допомогу та здійснювати представництво і захист інтересів клієнта, в усіх питаннях, пов`язаних із супроводженням будь-якої законної діяльності клієнта(в т.ч. господарської) та з приводу будь-яких інших питань, які виникають у клієнта та з якими він звертається в бюро, в тому числі але не виключно, при розгляді і вирішенні будь-яких цивільних, господарських та адміністративних судових справ, справ про адміністративні правопорушення, в обсязі та на умовах, які передбачені цим договором та додатковими угодами до нього.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що конкретний строк надання, обсяг і порядок оплати юридичних послуг визначаються у Додаткових угодах до цього договору.

Згідно пункту 4.1 договору за послуги, вказані у п.2.1 договору клієнт сплачує Бюро винагороду (гонорар) у розмірі, який розраховується згідно з Додатковою угодою №1 до даного договору, яка є його невід`ємною частиною, або у відповідності до інших укладених сторонами додаткових угод.

Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору про надання правової допомоги від 05.05.2022 року розмір винагороди адвоката при вирішенні наступних питань складає: участь у судовому засіданні у цивільній справі-3000 грн; у випадку перенесення засідання судом у зв`язку із неприбуттям учасника справи-1500 грн; ознайомлення з матеріалами справи, або інший виїзд до суду-1500 грн; підготовка, оформлення та подання: - відзиву, заперечення на відзив, відповіді на заперечення у цивільній справі, заяв: про забезпечення доказів/позову/зміну предмету чи підстав позову, збільшення/зменшення позовних вимог-2000-4000 грн (в залежності від складності); іншого клопотання, заяви у цивільній справі-800-2000 грн; адвокатського запиту-1200 грн; виїзд до органів державної влади, місцевого самоврядування, представництво перед юридичними та фізичними особами-1200/1 год.+час витрачений на дорогу: помножити на 0,4 за 1 год.

Клієнтом також сплачуються обов`язкові платежі, необхідні для надання юридичних послуг - судовий збір, державне мито, авансовий збір державного(приватного) виконавця, поштові витрати, податки збори та обов`язкові платежі, які можуть бути включені адвокатом у відповідний рахунок у випадку, якщо клієнт є податковим агентом щодо їх сплати. У випадку відрядження адвоката додатково сплачується вартість проїзду та добові витрати, розмір яких визначається адвокатом в залежності від місця та тривалості відрядження.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.06.2022 року, який укладено між ДП «НТК «Імпульс» та адвокатом Пустовим М.В., адвокат зобов`язується надавати клієнту юридичні послуги, правову допомогу та здійснювати представництво і захист інтересів клієнта в усіх питаннях, пов`язаних з супроводженням будь-якої законної діяльності клієнта та з приводу будь-яких інших питань, які виникають у клієнта та з якими він звертається до адвоката, в тому числі, але не виключно, при розгляді і вирішенні будь-яких цивільних, господарських та адміністративних судових справ, справ про адміністративні правопорушення (притягнення до адміністративної чи іншої відповідальності), в яких клієнт, або посадові/службові особи клієнта виступають учасником - позивачем, відповідачем, третьою особою, при досудовому розслідуванні і судовому розгляді будь-яких кримінальних проваджень, у яких Клієнт виступає заявником, свідком, потерпілим, підозрюваним, обвинуваченим, підсудним, цивільним позивачем, цивільним відповідачем тощо та у будь-яких виконавчих провадженнях за участю клієнта.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що конкретний строк надання, обсяг і порядок оплати юридичних послуг визначаються у Додаткових угодах до цього договору.

Згідно п.4.1 договору за послуги, вказані у п.2.1 договору Клієнт сплачує Бюро винагороду(гонорар) у розмірі, який розраховується згідно з Додатковою угодою №1 до даного договору, яка є його невід`ємною частиною, або у відповідності до інших укладених сторонами додаткових угод.

Адвокат, виходячи із погоджених тарифів, визначає розмір винагороди за надання конкретних юридичних послуг, у конкретній справі(по окремому дорученню Клієнта), або у кількох справах(дорученнях) за певний період та надсилає Клієнту письмовий розрахунок на оплату правової допомоги, з описанням послуг, що надаються і розрахунком їх вартості. Клієнт оплачує рахунок протягом 5 календарних днів з моменту його надходження, але в будь-якому випадку, не пізніше 3 календарних днів, з моменту фактичного надання адвокатом послуг чи їх частини, вказаних у рахунку.

Відповідно до п.5.1 договору зобов`язання адвоката за даним договором вважаються виконаними належним чином з моменту фактичного надання Клієнту юридичних послуг чи правової допомоги, які оплачені Клієнтом у погодженому сторонами обсязі. В підтвердження виконання зобов`язань адвоката перед клієнтом на протязі п`яти календарних днів з моменту здійснення дій, передбачених п.2.1 даного договору, а також Додатковими угодами і рахунками до договору, складається акт прийняття/надання правової допомоги.

В Додатковій угоді №1 до Договору про надання правової допомоги від 01.06.2022 року розмір винагороди адвоката аналогічний розміру винагороди, який передбачений Додатковою угодою №1 до Договору про надання правової допомоги від 05.05.2022 року.

Представником ДП «НКТ Імпульс» Пустовим М.В. на підтвердження понесених витрат на надання правничої допомоги надано акти прийняття/надання правової допомоги за період червень 2022 року вересень 2023 року, платіжні доручення щодо оплати правової допомоги у період з червня 2022 року по квітень 2023 року, платіжну інструкцію №499 від 07.08.2023 року, платіжну інструкцію №601 від 08.09.2023 року.

В матеріалах справи на підтвердження повноважень адвоката наявний ордер адвоката серії АВ №1035259 від 05.05.2022 року на представництво інтересів ДП «НТК «Імпульс» адвокатом Пустовим М.В. у Яремчанському міському суді за договором про надання правової допомоги б/н від 05.05.2022 року та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №682 від 29.03.2010 року.

Представником позивачів ОСОБА_11 було подано заяву про відмову у розподілі судових витрат, яка в тому числі містить заперечення щодо розміру таких витрат.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у стягненні витрат пов`язаних із прибуттям представника ДП «НТК «Імпульс» у судове засідання у загальному розмірі 27500 грн, оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження понесених транспортних витрат адвоката для прибуття до м. Яремче та у зворотному напрямку.

Колегія суддів зауважує, що долучені до апеляційної скарги копії залізничних білетів АТ «Укрзалізниця» щодо проїзду адвоката Пустового М.В. з м. Києва до м. Яремче і у зворотному напрямку у період з червня 2022 року до вересня 2023 року апеляційним судом не приймаються, оскільки згідно частини 3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач звертався із клопотанням про долучення цих доказів до суду першої інстанції, а також скаржником в апеляційній скарзі не наведено об`єктивних причин, що унеможливлювали подання вказаних доказів до суду першої інстанції, тому доводи апеляційної скарги ДП «НКТ Імпульс» на додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року в цій частині є необґрунтованими.

Суд першої інстанції вірно встановив, що наведені представником відповідача ДП «НТК «Імпульс» у детальному описі послуги, зазначені в п.10- підготовка, направлення двох адвокатських запитів по справі від 29.11.2022 року вартістю 2400 грн, та у п.11- представництво у архівному відділі Яремчанської міської ради по справі вартістю 1000 грн не підлягають відшкодуванню, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав відшкодування витрат на підготовку та направлення відзиву на апеляційну скаргу позивачів до апеляційного суду Івано-Франківської області у сумі 4000 грн, оскільки зазначений відзив апеляційним судом залишено без розгляду у зв`язку із пропуском строку подання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначенні юридичні послуги, вказані у детальному описі робіт на суму 34900,00 грн не підтверджуються матеріалами справи.

Натомість матеріалами справи підтверджується надання правової допомоги ДП «НТК «Імпульс» адвокатом Пустовим М.В. на загальну суму 57 700 грн.

При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268) (рішення від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України»).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наданих представником відповідача документів, витраченого часу на складання процесуальних документів, участь у судових засіданнях, характеру виконаної адвокатом роботи, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, характеру та складності справи, прийнявши до уваги заперечення представника позивачів щодо розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ДП «НКТ Імпульс» про те, що суд першої інстанції необґрунтовано зменшив розмір витрат на правничу допомогу до 10000 грн.

У зв`язку з викладеним, з урахуванням наданих представником відповідача документів, витраченого часу на складання процесуальних документів, участь у судових засіданнях, характеру виконаної адвокатом роботи, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, характеру та складності справи, прийнявши до уваги заперечення представника позивачів щодо розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що розмір витрат на оплату правничої допомоги у суді першої інстанції має бути збільшений до 25000 грн.

Отже, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно стягнути по 12500 грн з кожного.

Доводи представника позивачів про те, що ДП «НКТ «Імпульс» в порушення положень ч. 9 ст. 83 ЦПК України не направило на адресу позивачів заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу спростовується матеріалами справи.

Відповідно до протоколу судового засідання від 09.10.2023 року судом ухвалено розгляд справи відкласти на 16.10.2023 року та зобов`язано відповідача надіслати позивачам копію заяви про ухвалення додатково рішення з доданими до неї додатками.

Відповідно до протоколу судового засідання від 16.10.2023 року та аудіозапису до нього, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було з`ясовано питання щодо отримання позивачами та їх представником заяви про ухвалення додаткового рішення. У судовому засіданні від 16.10.2023 року представник ДП «НКТ «Імпульс» - Пустовий М.В. зазначив, що копію заяви було надіслано представнику позивача на електронну пошту, представник позивачів ОСОБА_9 зазначив, що поштою дану заяву не отримував, але ознайомився з заявою про ухвалення додаткового рішення в системі «Електронний суд»

Твердження представника позивачів ОСОБА_11 , щодо ненадання представником відповідача попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки застосування приписів статті 134 ЦПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників. Аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеному в постанові Верховного суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/10319/20.

Посилання представника позивачів ОСОБА_9 на розбіжності між договором про надання правової допомоги від 05.05.2022 року та додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги від 04.05.2022 року не заслуговують на увагу, оскільки представник ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що в Додатковій угоді №1 від 05.05.2023 року допущена технічна описка щодо дати договору на правничу допомогу. Посилання представника позивачів на те, що ДП «НКТ «Імпульс» проводило оплату представнику, працівнику підприємства, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

У зв`язку з викладеним колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ДП «НКТ Імпульс» на додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області слід задовольнити частково, рішення суду змінити, збільшивши суму стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс» витрат на професійну правничу допомогу до 12 500, 00 грн, збільшивши суму стягнення з ОСОБА_2 на користь Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс» витрат на професійну правничу допомогу до 12 500, 00 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ДП «НКТ «Імпульс» - Пустовий М.В. просив стягнути з позивачів на користь відповідача витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 16 000 грн та надав попередній детальний опис та розрахунок.

22.01.2024 року представником відповідача було надано докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, а саме: детальний опис виконаної роботи, акт прийняття/надання правової допомоги від 30.11.2023 року за договором про надання правової допомоги від 01.06.2022 року , рахунок №17 за договором про надання правової допомоги від 01.06.2022 року та додатковою угодою №1 від 01.06.2022 року.

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), адвокатом надано такі юридичні послуги: робота з матеріалами справи № 354/64/22, 21.11.2023 року - підготовка, оформлення та направлення відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Підготовка, направлення заяв про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду 29.11.2023 року, 04.12.2023 року 28.12.2023 року. Представництво інтересів ДП «НТК «Імпульс» у судових засіданнях. 23.01.2024 року, 09.01.2024 року - 12 000 грн. Підготовка, оформлення, направлення апеляційної скарги на додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16.10.2023 року у справі № 354/64/22 - 4 000 грн.

З акту здачі-приймання наданої правничої допомоги від 30.11.2023 року вбачається, що у зв`язку з повним виконанням адвокатом дій, передбачених п.п. 2.1. та 5.1. Договору про надання правничої допомоги від 01.06.2022 року, додатковою угодою №1 від. 01.06.2022 року, а також оплатою ДП`НТК Імпульс» рахунку від 09.11.2023 року на загальну суму 37 267,08 грн, зобов`язання адвоката за вказаним Договором про надання правової допомоги, зазначені у рахунку №17 від 09.11.2023 року є виконаними повністю.

Згідно рахунку №17 адвокатом Пустовим М.В. в Івано-Франківському апеляційному суді надано наступні юридичні послуги: представництво в Івано-Франківському апеляційному суді при розгляді апеляційної скарги позивачів на рішення від 26.09.2023 року у справі №354/64/22, підготовка всіх необхідних процесуальних документів та заяв по суті справи, участь у судових засіданнях 12000 грн. підготовка та оформлення апеляційної скарги на додаткове рішення від 26.10.2023 року у справі №354/64/22 4 000 грн.

Так, відповідно до додаткової угоди № 1 від 01.06.2022 року вартість підготовки відзиву становить від 2000-4000 грн, вартість інших клопотань від 800-2000 грн, участь у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції 3000х1,3, що становить 3900 грн.

Колегія суддів проаналізувавши надані представником відповідача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, Договір про надання правової допомоги від 01.06.2022 року та додаткову угоду №1 від 01.06.2022 року, дійшла до висновку, що матеріалами справи підтверджується надання правової допомоги ДП «НТК «Імпульс» адвокатом Пустовим М.В. в суді апеляційної інстанції на загальну суму 11 400 грн.

Представником позивачів ОСОБА_9 надано заперечення на заяву щодо вирішення питання про розподіл судових, яке обґрунтоване тим, що представником відповідача попередній розрахунок та платіжну інструкцію від 09.11.2023 року подано до відкриття апеляційного провадження. Також вказав, що детальний опис робіт суперечить додатковій угоді №1 від 01.0.2022 року, оскільки там визначено детальний опис, а не загальний. Зазначив, що платіжна інструкція від 09.11.2023 року не може вважатися доказом на підтвердження понесених витрат, оскільки такі послуги, які зазначені в додатку до клопотання про розподіл судових витрат від 22.01.2024 не були ще на той час надані. Вважає, що акт виконаних адвокатом робіт від 30.11.2023 року не може братися до уваги судом, оскільки кошти за виконання цих робіт були перераховані задовго до того, як такі послуги були надані.

Проте дане заперечення не містить клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката, їх неспівмірність, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат у відповідності до вимог ст. 137 ЦПК України відсутні.

Посилання представника ОСОБА_9 щодо подання представником відповідача попереднього розрахунку та платіжної інструкції від 09.11.2023 року до відкриття апеляційного провадження не заслуговують на увагу, оскільки відповідач ДП «НТК «Імпульс» зареєстрований в системі «Електронний суд», апеляційна скарга позивачів була зареєстрована Івано-Франківським апеляційним судом 08.11.2023 року, тому представник ДП «НТК «Імпульс» 08.11.2023 року мав можливість ознайомитися з матеріалами апеляційної скарги та скласти попередній розрахунок запланованих юридичних послуг.

Щодо посилання представника позивачів на те, що кошти за виконання робіт були перераховані задовго до того, як такі послуги були надані, колегія суддів зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19).

Враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи та обсяг виконаних робіт адвокатом у суді апеляційної інстанції, приймаючи до уваги надані документі, які підтверджують понесені витрати, відсутність клопотання позивачів та їх представника під час розгляду справи про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, з урахуванням того, що апеляційна скарга ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2023 року залишена без задоволення, то з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс», підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 11 400 грн, а саме по 5700, 00 грн з кожного.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга задоволена частково, судовий збір не підлягає перерозподілу між сторонами, оскільки у задоволенні позовних вимог позивачам відмовлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2023 року задовольнити частково.

Рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс» на додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року задовольнити частково.

Додаткове рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року змінити, збільшивши суму стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс» витрат на професійну правничу допомогу до 12 500, 00 грн, збільшивши суму стягнення з ОСОБА_2 на користь Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс» витрат на професійну правничу допомогу до 12 500, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс», код ЄДРПОУ: 14307765, вул. Горлівська, 226/228 м. Київ судові витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі по 5700, 00 грн з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2024 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

В.А. Девляшевський