РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого суддіСтеценка А.В.
за участю секретаря судового засідання Резніченко Ю.В.
представника відповідачаГрушко Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.02.2020 відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 14.02.2020, положеннями якої визначено, підписанням анкети заяви клієнт беззастережно підтверджує, що на момент її підписання він ознайомився з текстом Умов і правил, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, повністю зрозумів їхній зміст, погоджується з викладеним, розуміє свої права та обов`язки. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники зазначених документів у мобільному додатку мonobank, що складають Договір про надання банківських послуг, та зобов`язався виконувати його умови.

На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 110000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надав своєчасно позивачеві грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що відображається у розрахунку заборгованості за Договором. Отже, в порушення умов кредитного договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за зазначеним договором не виконав.

Загальний розмір заборгованості відповідача за Договором про надання банківських послуг станом на 22.08.2023 становить 133520,57 грн., який складається із заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 133520,57 грн.

З огляду на вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язання з повернення кредиту, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 133520,57 грн., яка складається із заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 133520,57 грн., та судовий збір, сплачений позивачем за подання до суду позову.

Ухвалою судді від 20.10.2023 позовну заяву АТ «Універсал банк» прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в справі, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання.

17.11.2023 представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач заперечує проти позовних вимог АТ «Універсал Банк». В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначила, що підписана відповідачем 14.02.2020 Анкета-заява не містить істотних умов кредитного договору, даних щодо оформлення кредиту, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, переведення витрат у розстрочку та взагалі відсутні умови договору про встановлення відповідальності за порушення зобов`язання та інших істотних умов.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 14.02.2020 посилався на витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при надання банківських послуг щодо продуктів monobank від 24.11.2021, які набрали чинності 27.11.2021, копії Тарифів Чорна карта monobank від 27.11.2021, Паспорта споживчого кредиту Чорної карти monobank, Таблиці обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача.

Натомість, матеріали справи не містять доказів того, що вищезазначені документи підписані відповідачем, що останній саме з ними ознайомлювався і погоджувався, підписуючи 14.02.2020 анкету-заяву. При цьому взагалі незрозуміло, чи вказані документи на момент підписання анкети-заяви містили умови щодо строку дії договору, а також сплати розстрочки та процентів за користування кредитними коштами у нарахованому банком розмірі. Адже, долучені Умови та Правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, копії Тарифів Чорна карта monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної карти monobank, затверджені протоколом правління № 46 від 24.11.2021 року та набули чинності 27.11.2021. Це означає, що умови, зазначені у вказаних документах, взагалі не існували на момент підписання анкети-заяви відповідачем.

Тому розцінювати їх як складові Кредитного договору відповідача від 14.02.2020 неможливо, а навпаки слід зазначити, що позивач скористався можливістю та додав до позовної заяви Умови і правила обслуговування у редакції, що найбільш сприятлива для нього.

Так, згідно з пп. 6.3 п. 6 розділу І наданих позивачем Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) визначено, що підписані клієнтом та/або банком документи, що пов`язані з укладеними правочинам, зберігаються банком в електронному вигляді та надсилаються в мобільний додаток клієнту, а також їх копії можуть бути надані банком на паперовому носії на запит клієнта. Під час одержання однією із сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання.

Однак, в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, про що зазначено у Анкеті-заяві від 14.02.2020.

Також, представник відповідача зазначає, що з наданого позивачем розрахунку заборгованості від 22.08.2023 вбачається, що внесена позивачем сума коштів розподілялася банком на погашення не лише тіла кредиту, а й ще на сплату відсотків, щомісячних платежів, розстрочки, правомірність нарахування яких позивачем не доведена.

Оскільки підписана відповідачем Анкета-заява від 14.02.2020 не містить умов про сплату відсотків за користування кредитними коштами та умов переведення витрат у розстрочку, то доцільно дійти до висновку, що реальна заборгованість за тілом кредиту відсутня. А відтак, складений позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, адже позбавляє можливості вирішити питання щодо можливості стягнення з відповідача фактично отриманих та використаних позичальником коштів, а тому не є належним доказом існування боргу.

При цьому розмір заборгованості за тілом кредиту 133 520, 57 грн., підлягає спростуванню, оскільки з виписки слідує, що до вказаної суми банком також враховано суми автоматичного списання відсотків, щомісячних платежів, списання розстрочки та за прострочення за кредитом, а їх нарахування, у відповідності до умов обслуговування рахунків фізичної особи, що відповідачем не підписані, є безпідставним. Доказів щодо наявності у відповідача заборгованості перед банком саме в заявленому в позові розмірі позивачем суду не надано.

З огляду на вкладене, представник відповідача просить суд відмовити в задоволені позову за недоведеністю.

Інші заяви по суті справи на адресу суду не надходили.

Представник позивача в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив. До позовної заяви представником позивачем додано заяву про розгляд справи за відсутності представника АТ «Універсал Банк».

Відповідач до суду також не з`явився, забезпечивши участь в судовому засіданні свого представника, яка не заперечувала проти розгляду справи за відсутності представника позивача та відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні надала пояснення тотожні за змістом відзиву на позовну заяву. Додатково пояснила, що відповідач не заперечує проти того, що він користувався кредитними коштами в межах кредитного ліміту, який йому було встановлено позивачем, проте зобов`язання з повернення кредиту він виконав у повному обсязі, що підтверджується співставленням розміру кредитного ліміту (110000,00 грн.) та відомостями щодо сум погашення кредиту, зазначених позивачем в останньому стовпці розрахунку заборгованості за договором. З огляду на викладене, представник позивача просила відмовити АТ «Універсал Банк» в задоволені позовних вимог та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

14.02.2020 між АТ «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (а.с. 11).

Підписанням Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом із Умовами, тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.

Окрім фотокопії Анкети-заяви в обґрунтування позовних вимог позивачем надано суду, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 22.08.2020 (а.с. 8-10), згідно якої заборгованість відповідача перед позивачем станом на 22.08.2023 становить 133520,57 грн. з яких заборгованість за тілом кредиту становить 133520,57 грн.; Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank (а.с. 12 24), Тарифи «Чорної картки» monobank (а.с. 25 26), Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 27 29), Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 29 зворот).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти, та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви, про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки, Умови та правила надання банківських послуг, це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує, як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Такі висновки відповідають правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17-ц.

Посилання в позові на те, що відповідачем було підписано анкету-заяву позичальника, якою засвідчено, що він ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними мобільному додатку або на сайті банку достовірно не підтверджують вказаних обставин, а тому є не обґрунтованими.

Оскільки без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного кредитного договору.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим банком в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 651 ЦК зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вбачається, що Анкета-заява містить лише анкетні дані позичальника, при цьому, в ній взагалі відсутні, зокрема, дані про встановлення чи зміну розміру кредитного ліміту, видачу кредитної картки, строк її дії, даних про розмір відсоткової ставки, розмір та порядок нарахування штрафів.

З розрахунку заборгованості вбачається, що він виконаний у формі таблиці із стовпцями, в яких зазначена поточна заборгованість за тілом кредиту та прострочена заборгованість за тілом кредиту, а в кінці розрахунку зазначені, як висновок, остаточні суми на кінець періоду за який вони виконані. При цьому, розрахунок заборгованості, як такий, без надання доказів про те, які умови кредитування досягнуто між сторонами на час укладення договору не є підтвердженням наявності заборгованості та її складових.

У Паспорті споживчого кредиту (а.с. 27-29) зазначено про можливість того, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, викладеної у цьому паспорті.

Крім того, відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», вказаний документ кредитодавцем надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, з метою доведення до споживача інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Проте, доказів підписання Паспорту споживчого кредиту, копія якого додана позивачем до матеріалів справи, суду не надано.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року № 1734-VIII договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно зі частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту.

Відповідно до частини 3 зазначеної статті інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип відсоткової ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної відсоткової ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної відсоткової ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну річну відсоткову ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної відсоткової ставки. Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит; 7) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту, перелік осіб, яких кредитодавець визначив для надання відповідних послуг (за наявності), а також орієнтовна вартість таких послуг. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової чи супутньої послуги, що надаватиметься споживачу третьою особою та є обов`язковою для отримання кредиту, орієнтовна вартість такої послуги визначається за аналогічними, вже укладеними кредитодавцем договорами про споживчий кредит за попередні три місяці, або у разі відсутності таких договорів за середньою вартістю такої послуги, визначеною кредитодавцем за результатами аналізу вартості послуг, що пропонуються щонайменше трьома постачальниками на ринку таких послуг; 8) порядок повернення кредиту та сплати відсотків за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 9) попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, відсоткової ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 10) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 11) порядок дострокового повернення кредиту; 12) у разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку - відомості про те, що від споживача може вимагатися повне повернення суми кредиту в будь-який час, строк попередження про таку вимогу.

Отже, під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, зробленим Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 393/126/20 від 23 травня 2022 року.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження №14-131цс19).

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Підстави вважати, що надані позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умови і правила надання банківських послуг, тарифи, таблиця обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту містять електронно-цифровий підпис відповідача та він був ознайомлений із цими документами, відсутні.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Водночас вбачається, що в Анкеті-заяві від 14.02.2020 відповідач просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка, розміри неустойки не зазначені. Сам відповідач, заперечував укладання кредитного договору саме тих умовах щодо відсотків та неустойки, які зазначені позивачем, стверджуючи, що не був належним чином ознайомлений з умовами договору.

При цьому з наданого позивачем розрахунку вбачається, що частину грошових коштів, які сплачував відповідач на погашення заборгованості за кредитом, позивач зараховував саме на рахунок погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом. За період з 11.09.2021 до 22.08.2023 відповідачем було сплачено позивачеві в рахунок погашення заборгованості за кредитом 138773,76 грн, при заборгованості за тілом кредиту 133520,57 грн.

Оскільки в анкеті-заяві від 14.02.2020 строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, процентна ставка не узгоджена, то неправомірним та безпідставним є списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом, отже, вони повинні були бути віднесені на погашення тіла кредиту. За таких умов фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» повернуті в повному обсязі.

Отже, доводи відповідача проте, що він виконав зобов`язання з повернення кредиту, позивачем не спростовані.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків.

З огляду на те, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Представник відповідача звернувся до суду із заявою про намір подати докази щодо розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати із встановленням відповідачеві строку для подання доказів щодо розміру понесених відповідачем судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 3,10-12,13,81,82, 133, 137,141,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 09 год 00 хв 14 лютого 2024 року, яке провести у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б.

Встановити відповідачеві строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до 6 лютого 2024 року.

Роз`яснити відповідачеві, що копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 08.02.2024.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», ідентифікаційний код 21133352, адреса: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя А.В. Стеценко