Справа № 401/1613/21 ;
Провадження № 2/401/13/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя Макарова Ю.І.

секретар Горбатюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Світловодського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області в особі голови ліквідаційної комісії Салтикової Ірини Вадимівни, Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

встановив:

02 червня 2021 року позивач звернувся до Світловодського міськрайонного суду із вищезазначеною позовною заявою, згідно якої просив стягнути з Світловодського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в особі голови комісії з припинення Нейбургера Миколи Васильовича 1322, 23 грн. невиплаченої заробітної плати, 414635, 76 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач 08.04.2010 розпорядженням голови Світловодської РДА № 218-р призначений на посаду директора Світловодського районного центру соціальних служб, сім`ї, дітей та молоді. 14.07.2017 розпорядженням першого заступника голови Світловодської РДА № 92-к ОСОБА_1 звільнено з посади директора Центру на підставі п.3 ст. 40 КЗпПУ. Кінцевий розрахунок з позивачем проведено 21.07.2021 у сумі 12718, 57 грн. 19.04.2021 з відповіді адвоката позивач дізнався, що при звільненні з посади директора Центру йому не виплачено: надбавка за стаж роботи у відповідності до постанови КМУ № 435 від 21.06.2017 у розмірі 10% від окладу та індексація грошових доходів за липень 2017 року, згідно з Законом України «Про індексанцію грошових доходів населення» та постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003. Розмір невиплачної надбавки за вислугу років складає 294, 86 грн., розмір невиплаченої індексації за липень 2017 року складає 44, 51 грн. Крім того, остаточний розрахунок з ним проведено 21.07.2021, а звільнено 14.07.2021, недоплаченою залишається частина заробітної плати за п`ять робочих днів, що становить 982, 86 грн. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, станом на день подання позовної заяви недоплаченою залишається 339, 37 грн.( надбавка до посадового окладу за стаж роботи в розмірі 294, 86 грн. та сума індексації грошових доходів, яка складає 44,51 грн.). Виходячи з вимог ст. 117 КЗпПУ, просив стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення по день ухвалення судом рішення. Станом на день подання позовної заяви юридична особа Світловодський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді перебуває на стадії припинення, тому, виходячи зі змісту ст.ст. 104, 105 ЦК України та уточнених позовних вимог, просив стягнути солідарно з Світловодського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та Олександрійської районної державної адміністрації заборгованість з заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. (т.1 а.с.2-8, 200-203, 230-232)

Ухвалою суду від 07 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху, надано час для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 18 червня 2021 року відкрито загальне позовне провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Світловодського районного центру соціальних сліжб для сім`ї, дітей та молоді в особі голови комісії з припинення Нейбургера Миколи Васильовича, третя особа Світловодська районна державна адміністрація Кіровоградської області, про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою суду від 02 вересня 2021 року залучено до участі у справі правонаступника третьої особи Олександрійську районну державну адміністрацію.

Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Олександрійську районну державну адміністрацію.

Ухвалою суду від 27 транвя 2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

14 липня 2022 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява. (т.1 а.с. 200-204)

Ухвалою суду від 14 липня 2022 року прийнято заяву представника позивача про уточнення (збільшення) позовних вимог.

15 вересня 2022 року від представника відповідача Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області надішов відзив на позовну заяву, згідно якого представник заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що відповідно до розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 31.12.2020 № 915-р «Про реорганізацію районних державних адміністрацій в Олександрійському районі» утворено комісію з реорганізації районних державних адміністрацій в Олександрійському районі, а Олександрійську районну адміністрацію Кіровоградської області визначено правонаступником Петрівської, Онуфріївської, Світловодської районних державних адміністрацій Кіровоградської області. Розпорядженням голови Олександрійської районної державної адміністрації від 08.07.2021 № 314-р «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 14.09.2021 № 19-р, ліквідатором юридичної особи публічного права «Світловодський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» визначено ОСОБА_2 . Зауважує, що позивач, як директор Центру, станом на день звільнення, повинен був знати про складові заробітної плати, в тому числі про необхідність нарахування вислуги років та індексанцію. Враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, вважає, що розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, заявлений позивачем є неспівмірно великим. З огляду на те, що Олександрійською районною державною адміністрацією не було порушено права та законні інтереси позивача, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. (т.1 а.с.215-221)

15 вересня 2022 року від представника позивача надішла заява про зменшення позовних вимог. (т.1 а.с. 230-232)

26 вересня 2022 року від позивача надішла відповідь на відзив, згідно якої, з урахуванням позиції Врехоного Суду, викладеної у постанові від 13.03.2019 по справі № 524/4478/17, вважає, що Олександрійська рейонна дрежавна адміністрація, як правонаступник Світловодської районної державної адміністрації є належним відповідачем у справі. Зазначає, що на день звільнення та повного розрахунку не міг бути обізнаним про складові заробітної плати, оскільки відомості про нараховану заробітну плату підписує директор в кінці місяця, а звільнений він був 14.07.2017. Враховуючи, що заборгованість з виплати заробітної плати не виплачена по день подання відповіді на відзив, тобто порушення його трудових прав є триваючим, тому строки звернення до суду, визначені ст. 233 КЗпПУ не порушені. (т.1 а.с. 245-249)

Ухвалою суду від 12 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження у даній справі, справу призначено до судового розгляду.

30 жовтня 2023 року від позивача надішла заява про зміну позовних вимог. Позивач зазначає, що заборгованість по заробітній платі в сумі 339, 37 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні пдлягає стягненню з Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області. Вказана позиція обгрунтована тим, що Центр був структурним підрозділом Світловодської районної державної адміністрації, яка реорганізована шляхом її приєднання до Олександрійської районної державної адміністрації та, відповідно до затвердженого передавального акта, саме Олександрійська РДА є правонаступником усього її майна, то у цьому випадку до останньої переходить обов`язок боржника, який повинен забепечити завершення вирішення трудового спору, зокрема виплатити позивачу заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Зауважив, що вказаний висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеному у постанові по справі № 401/3383/21. (т. 2 а.с. 61-66)

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надішла заява про рзгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Просить задовольнити позовні вимоги. Заяву про зміну позовних вимог від 30 жовтня 2023 року просить розглядати як виклад правової позиції Верховного Суду в аналогінчій справі.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Позивач обіймав посаду директора Світловодського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 08.04.2010 по 14.07.2017, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 . (т.1 а.с. 19)

Посадовий оклад директора Центру у 2017 році складав 4128, 00 грн., що підтверджується довідкою, штатним розписом. (т. 1 а.с. 20, 21)

Згідно відповіді на запит позивача від 04.10.2017, до складу розрахунку при звільненні включено наступні нарахування: заробітна плата за 10 днів липня 2017 року 1965, 71 грн.; нарахована відпустка за 112 календарних днів 16310, 56 грн.; утримано аванс 1993, 83 грн.; військовий збір 1,5% - 274, 14 грн.; ПДФО 18% - 3289, 73; коефіцієнти коригування: 1, 3503 з липня по листопад 2016 року; 1, 1986 в грудні 2016 року; 1, 0000 з січня 2017 року по червень 2017 року; посадовий оклад згідно штатного розпису 2017 4128, 00 грн. (т. 1 а.с. 23)

09 квітня 2021 року адвокатом Чернявським К.А. надано позивачу інформацію, що станом на день звільнення йому не було нараховано та виплачено надбавку до посадового окладу за стаж роботи понад 3 роки у розмірі 10 відсотків за липень 2017 року, а також індексація за липень 2017 року. Вказане свідчить, що заробітна плата при звільненні виплачена не у повному розмірі, тому з підстав ст. 117 КЗпПУ, він має право на стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. (т. 1 а.с. 24-25)

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Світловодський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, з 18.01.2021 перебуває в стадії припинення. Вимоги кредиторів розглядалися до 18.03.2021. Засновником являється Світловодська районна державна адміністрація. (т.1 а.с. 46)

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 30 серпня 2018 року у позові ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, відмовлено. (т. 1 а.с. 82-85)

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 08 листопада 2018 року вищевказане рішення Світловодського міськрайонного суду залишено без змін. (т. 1 а.с. 86-90)

Постановою Верховного суду від 08 липня 2019 року рішення Світловодського міськрайонного суду та постанову Кропивницького апеляційного суду залишено без змін. (т. 1 а.с. 91-97)

Розпорядженням голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 19-р від 14 січня 2021 року припинено юридичну особу публічного права «Світловодський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» шляхом ліквідації. Головою комісії з припинення юридичної особи визначено директора ОСОБА_3 . (т. 1 а.с. 136-138, 139)

Згідно з пунктом 2 Положення про Світловодський РЦСССДМ, затвердженого розпорядженням голови Світловодської районної державної адміністрації від 19 листопада 2015 року № 409-р, Центр утворюється, реорганізовується та ліквідується Світловодською районною державною адміністрацією і належить до сфери її управління. Діяльність Центру спрямовується Управлінням соціального захисту населення Світловодської районної державної адміністрації. Положення про Центр, його штатний розпис в межах визначеної граничної чисельності та фонду оплати праці працівників затверджується Світловодською районною державною адміністрацією. (т. 1 а.с. 131-135)

Станом на 15 липня 2023 року Світловодський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області не має відкритих рахунків в управлінні Державної казначейської служби України Кіровоградської області. (т. 1 а.с. 195, 196)

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, головою комісії з припинення Світловодського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, являється ОСОБА_2 . (т. 2 а.с. 34)

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці" та частиною першою статті 94 КЗпП України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вищевказаного Закону визначено, що до структури заробітної плати входить: Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Постановою КМУ від 21.06.2017 № 435 Деякі питання оплати праці працівників центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, установлено керівникам центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів з основного виду діяльності та фахівцям із соціальної роботи надбавку до посадового окладу за стаж роботи в центрах соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді залежно від стажу роботи в таких розмірах: понад 3 роки - 10 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків. Надбавка обчислюється виходячи з посадового окладу працівника з урахуванням підвищень і без урахування інших надбавок і доплат. Нарахування та виплата надбавки проводиться щомісяця за фактично відпрацьований час у межах коштів, передбачених на оплату праці за основним місцем роботи. Особам, які працюють за сумісництвом, надбавка не виплачується. Вказана постанова набрала чинності 30.06.2017.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 3 Закону визначено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до п.4 Постанови КМУ від 17.07.2003 № 1078 «по затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. У разі коли особа працює/служить неповний робочий/службовий час, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу/кількості календарних днів у місяці, а виплачується пропорційно відпрацьованому/службовому часу.

Частиною третьою статті 15 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Аналогічне положення закріплено в частині п`ятій статті 97 КЗпП України.

Зазначені норми трудового законодавства свідчать про пріоритет виплати заробітної плати перед іншими виплатами та про підвищену захищеність таких виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

При цьому, за правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Судом встановлено, що посадовий оклад позивача на посаді директора Центру на день звільнення складав 4128, 00 грн. З досліджених судом доказів вбачається, що на день звільнення позивачу роботодавцем не нараховано та не виплачено: надбавку до посадового окладу за стаж роботи у Центрі на посаді директора у розмірі 10 відсотків за липень 2017 року та індексація грошових доходів за липень 2017 року. При здійсненні розрахунку вказаних сум суд виходить з того, що позивач звільнений з посади 14.07.2017, тобто у липні відпрацьовано 10 робочих днів. Таким чином, сума не виплаченої надбавки складає 196, 58 грн. (10 відсотків від 4128, 00 грн. : 21 робочий день у липні 2017 року х 10 робочих днів відпрацьованих у липні 2017 року). Розмір не виплаченої індексації грошових доходів складає 29, 67 грн.( 62, 31 : 21 робочий день у липні 2017 року х на 10 робочих днів, відпрацьованих у липні 2017 року). Таким чином, загальна сума не виплаченої частини заробітної плати при звільненні позивача з посади директора Центру складає 226, 25 грн.

Статтею 117 КЗпП України визначено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз зазначених законодавчих норм дає підстави дійти висновку про те, що умовами застосування частини першої статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи наявність не виплаченої частини заробітної плати на день звільнення в сумі 226, 25 грн., позивач просить стягнути на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 15.07.2017 по день ухвалення судом рішення, що складає 353848, 11 грн. (8318, 31 грн. заробітна плата за два останніх місяці перед звільненням : 39 робочих днів).

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що ця сума є значно більшою за розмір тих сум, на які позивач мав право від відповідача на час звільнення з роботи, а тому суд має вирішити питання, чи є така компенсація співмірною розміру простроченої заборгованості, ймовірним втратам позивача від прострочення, періоду прострочення тощо.

Тобто, суд має вирішити, чи є попередньо визначена ним сума середнього заробітку за час прострочення проведення розрахунку при звільненні справедливою щодо обох сторін.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц, звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно достатті 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач (п. 86 постанови ВП ВС).

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, враховуючи: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором, період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника, інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні (п. 91 постанови ВП ВС).

З огляду на викладе, враховуючи розмір простроченої заборгованості роботодавця при звільненні, яка складає 226, 25 грн.; те, що позивач після звільнення з займаної посади 14.07.2017, будучи обізнаним про складові заробітної плати та відсутності спору про розмір виплаченої при звільненні заробітної плати, звернувся до суду із даною позовною заявою лише 02.06.2021, тобто майже через чотири роки після звільнення, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем до стягнення сума середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні є неспівмірною з ймовірним розміром пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні його майнових втрат.

Тому, суд вважає, що за вказаних обставин можливо зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України до 2500 грн.

У питанні належного відповідача, з якого підлягають стягненню розмір простроченої заборгованості при звільненні та відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України, суд враховує наступне.

Відповідно до частин другої, третьої статті 81 ЦК України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Цим Кодексом встановлюються порядок створення, організаційно-правові форми, правовий статус юридичних осіб приватного права. Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

Статтею 7-1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що утворення та реорганізація районних державних адміністрацій здійснюються Кабінетом Міністрів України після прийняття Верховною Радою України рішення про утворення та ліквідацію районів з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Під час реорганізації юридичних осіб - районних державних адміністрацій, їхніх структурних підрозділів не застосовуються положення законодавства щодо:

1) необхідності одержання згоди кредиторів стосовно заміни боржника

у зобов`язанні (переведення боргу);

2) права кредиторів вимагати у зв`язку з проведенням реорганізації забезпечення виконання зобов`язань, їх дострокового припинення або виконання та відшкодування збитків;

3) неможливості завершення реорганізації до задоволення вимог, заявлених кредиторами.

У разі здійснення реорганізації районних державних адміністрацій шляхом приєднання повноваження з управління справами таких юридичних осіб, забезпечення підготовки та прийняття районними державними адміністраціями, що припиняються, та їх посадовими особами рішень як суб`єктами владних повноважень з дня прийняття рішення про початок реорганізації здійснює голова районної державної адміністрації, до якої здійснюється приєднання інших юридичних осіб.

Порядок здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, визначаються Кабінетом Міністрів України з урахуванням Бюджетного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідні районні державні адміністрації, їхні структурні підрозділи, утворені як юридичні особи публічного права, реорганізуються в межах граничної чисельності, умов оплати праці працівників і норм витрат, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 42 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» структурні підрозділи районних державних адміністрацій підзвітні та підконтрольні відповідним структурним підрозділам обласної державної адміністрації.

Частинами першою та п`ятою статті 104 ЦК України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Поняття реорганізація означає припинення юридичної особи з переходом всіх прав та обов`язків до правонаступника у порядку загального правонаступництва, тоді як правонаступником є юридична особа, до якої переходять всі права та обов`язки реорганізованої юридичної особи. Отже, в результаті реорганізації юридичної особи суб`єктивні права та обов`язки, котрі належали їй, стають правами та обов`язками нових чи оновлених утворень, котрі продовжують свою господарську діяльність, як правило, на зміненій за обсягом майновій базі, тобто наступає повне (універсальне) правонаступництво.

Отже, реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділ, перетворення) є не тільки однією з форм припинення господарської діяльності, а також однією із форм утворення суб`єкта господарювання. Це зумовлено тим, що внаслідок реорганізації, на відміну від ліквідації, припиняється лише сама юридична особа як така, а її діяльність триває, але вже не в колишній, яка існувала до реорганізації, а в новій організаційно-правовій формі юридичної особи.

Відповідно до частин другої, третьої статті 107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що у статтях 104 та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

Такі висновки сформульовані Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 296/443/16.

Юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами (частина перша статті 110 ЦК України); дані про рішення щодо припинення юридичної особи належать до відомостей, які вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі відповідних заяв (пункт 27 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

Ліквідація - це така форма припинення юридичної особи, при якій припиняються всі її права та обов`язки.

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника).

Поняття «правонаступництво юридичної особи», «правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи» і «процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі» мають різний зміст.

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106-109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації (пункти 37-38, 40-43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17).

Натомість правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи не завжди є наслідком правонаступництва юридичної особи. А тому перше може бути не тільки універсальним (частина перша статті 104 ЦК України), але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторонни у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

У постанові від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що інформація, відображена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо правонаступника юридичної особи (відомості, передбачені у пунктах 29 і 30 частини другої, пунктах 14 і 15 частини третьої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»), не охоплює всіх випадків правонаступництва прав і обов`язків юридичної особи, зокрема у випадку заміни сторони у зобов`язанні, що відбулася до припинення юридичної особи шляхом її реорганізації чи ліквідації.

Судом встановлено, що згідно з пунктом 2 Положення про Світловодський РЦСССДМ, затвердженого розпорядженням голови Світловодської районної державної адміністрації від 19 листопада 2015 року № 409-р, Центр утворюється, реорганізовується та ліквідується Світловодською районною державною адміністрацією і належить до сфери її управління. Діяльність Центру спрямовується Управлінням соціального захисту населення Світловодської районної державної адміністрації. Положення про Центр, його штатний розпис в межах визначеної граничної чисельності та фонду оплати праці працівників затверджується Світловодською районною державною адміністрацією.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Олександрійський район (з адміністративним центром у місті Олександрія) у складі територій Великоандрусівської сільської, Новопразької селищної, Олександрійської міської, Онуфріївської селищної, Пантаївської селищної, Петрівської селищної, Попельнастівської сільської, Приютівської селищної, Світловодської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1321 (далі - Порядок № 1321), яким визначено механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням або реорганізацією райдержадміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, у зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою України, якщо територія району, ліквідованого Верховною Радою України (далі - ліквідований район), включається до території новоутвореного району, в адміністративному центрі якого вже існує райдержадміністрація, райдержадміністрація, що діяла на території ліквідованого району, реорганізується шляхом її приєднання до райдержадміністрації, розташованої в адміністративному центрі новоутвореного району.

Пунктом 7 Порядку № 1321 визначено, що перехід повноважень, прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво) райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється: у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з моменту утворення комісії з реорганізації райдержадміністрації, що припиняється.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1321 перехід майна, майнових прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється: у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з дня затвердження передавального акта комісії з реорганізації.

Передавальний акт складається комісією з реорганізації та затверджується головою облдержадміністрації (пункту 9 Порядку № 1321).

Розпорядженням голови Олександрійської РДА від 14 січня 2021 року № 19-р «Про припинення юридичної особи публічного права «Світловодський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» вирішено припинити вказану юридичну особу публічного права шляхом ліквідації та затверджено склад ліквідаційної комісії з припинення, головою якої призначено Нейбургера М. В.

Розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 08 квітня 2021 року № 294-р «Про затвердження передавальних актів передачі-приймання майна з балансу Онуфріївської, Петрівської, Світловодської районних державних адміністрацій на баланс Олександрійської районної державної адміністрації» затверджено передавальний акт передачі-приймання майна з балансу Світловодської районної державної адміністрації на баланс Олександрійської РДА. У вказаному розпорядженні зазначено про те, що у зв`язку з припиненням Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області, яка реорганізується шляхом приєднання до Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області, правонаступником усього її майна за цим передавальним актом є Олександрійська РДА.

Олександрійська РДА як орган державної виконавчої влади є публічним правонаступником Світловодської районної державної адміністрації, а Світловодський РЦСССДМ належить до сфери управління останньої, яка є головним розпорядником його бюджетних коштів згідно з Положенням про Світловодський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, затвердженим розпорядженням голови Світловодської районної державної адміністрації від 19 листопада 2015 року № 409-р.

Враховуючи, що Світловодський РЦСССДМ був структурним підрозділом Світловодської районної державної адміністрації, яка реорганізована шляхом її приєднання до Олександрійської РДА, та відповідно до затвердженого передавального акту, саме Олександрійська РДА є правонаступником усього її майна, то у цьому випадку до останньої переходить обов`язок боржника, який повинен забезпечити завершення вирішення трудового спору, зокрема виплатити позивачу суми, належні при звільненні.

З огляду на викладене, саме з Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області на користь позивача підлягають стягненню розмір простроченої заборгованості роботодавця при звільненні в сумі 226, 25 грн. та розмір відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України в сумі 2500 грн.

Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги суд задовольняє частково, з Олександрійської РДА на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню 0, 6% від суми сплаченого судового збору за позовну вимогу про стягнення відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України, що складає 24, 88 грн.

Також, з Олександрійської РДА підлягає стягненню на користь держави 66, 67 % від ставки судового збору у 2021 році (за позовну вимогу про стягнення заборгованості з заробітної плати, від сплати якого позивач звільнений на підставі п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), що складає 605, 36 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 116, 117, 235, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 27, 31, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Світловодського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Світловодської державної районної адміністрації в особі голови ліквідаційної комісії Салтикової Ірини Вадимівни, Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 суму не виплаченої заробітної плати при звільненні у розмірі 226 (двісті двадцять шість) гривень 25 коп. без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України.

Стягнути з Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України.

Стягнути з Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 24 (двадцять чотири)гривень 88 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 36 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РУГУ МВС України в м. Києві 13.03.1997, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Світловодський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Світловодської районної державної адміністрації Кіровоградської області, , юридична адреса: 27533, Кіровоградська область, Світловодський район, село Григорівка, вул.. Центральна, буд. 36.

Відповідач: Олександрійська районна державна адміністрація Кіровоградської області, , юридична адреса: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул.. Шевченка, 132.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.І. Макарова

"01" лютого 2024 р.