П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року місто Київ

справа № 372/364/23

провадження№22-ц/824/4676/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Височанської Н.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Садівніче товариства «Зоря»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Обухівського районного суду Київської області від 3 липня 2023 року, ухвалене у складі судді Зінченко О.М., -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив зобов`язати СТ «Зоря» усунути перешкоди у користуванні під`їзною дорогою до земельної ділянки загальною площею 0,1400 га, яка розташована на території Обухівського району Київської області смт.Козин, СТ «Зоря; здійснити заходи щодо демонтажу незаконно встановленого шлагбауму, який розташований на території Обухівського району Київської області смт.Козин СТ «Зоря» без дозвільних документів для усунення перешкод в користуванні під`їзною дорогою.

Позов обґрунтовано тим, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка, розташована на території Обухівського району Київської області смт.Козин СТ «Зоря»: земельна ділянка загальною площею 0,1400 га. Згідно договору оренди будинок із земельною ділянкою здається позивачем в оренду. З листопада 2022 року заїхати автомобілем на територію с/т «Зоря» неможливо, оскільки охорона СТ «Зоря» блокує рух транспорту шляхом встановлення шлагбауму, що не дає можливості користуватися під`їзною дорогою та відсутністю доступу до будинку та земельної ділянки.

Згідно листування у мобільному месенджері відповідачем, також, повідомлено, що є рішення зборів СТ «Зоря» про відмову позивачу у доступі на територію товариства.

Рішенням Козинської селищної ради № 14 від 16 грудня 2008 року встановлено заборона самовільно встановлювати буд-які огорожі в т.ч. шлагбауми, що унеможливлюють рух транспорту, без оформленої належної документації.

Позивач вважає, що з боку відповідача створили позивачу перешкоди у користуванні під`їзною дорогою шляхом встановлення незаконного шлагбауму та відсутністю доступу до будинку та земельної ділянки, фактично на свій власний розсуд та без відповідних дозвільних документів.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 3 липня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просив рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Висновки суду є безпідставними та неналежними, а рішення у справі незаконним. Зокрема, зазначає про те, що суд безпідставно не взяв до уваги положення ст.16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», якою заборонено встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Національної поліції, та рішення Козинської селищної ради № 14 від 16 грудня 2008 року.

Недопуск автомобілів робітників є порушенням прав позивача, оскільки останній позбавлений можливості обслуговувати орендований будинок, до будинку не допускаються асенізаторські автомобілі, автомобілі з будівельними матеріалами.

У позивача ОСОБА_1 було достатньо підстав вважати, що при винесенні рішення суддею Зінченко ОМ. не будуть дотримуватися принципи справедливості, неупередженості та верховенства права, оскільки суддя зацікавлений у відмові в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Суд не звернув уваги та не надав відповідної правової оцінки факту розірвання договору суборенди з причин наявності перешкод у користуванні під`їзною дорогою до земельної ділянки.

Від сторони відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду як законне і обґрунтоване залишити без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Борзенков Е.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник відповідача адвокат Кочмарук М.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив судове рішення залишити без змін.

Представник третьої особи Козинської селищної ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлена шляхом направлення судового повідомлення на офіційну електронну адресу, що підтверджується звітом про направлення вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду /а.с.137, том 2/.

За таких обставин колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явились відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В силу вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що рішенням Козинської селищної ради від 25 травня 1992 року виділено СТ «Зоря» 2,7 га землі, в тому числі землі загального користування.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1400 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №026282 від 14 березня 2005 року /а.с.10, том1/.

Отже, земельна ділянка позивача знаходиться в межах виділених СТ «Зоря» землях.

Указана обставина не заперечується сторонами, тому в силу положень ч.1 ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає..

З копії рішення №14 від 16 грудня 2008 року 21 сесії Козинської селищної ради V скликання вбачається, що було вирішено терміново демонтувати всі самовільно встановлені обмежувачі, шлагбауми, обмежувачі габариту проїзду транспортних засобів на землях загального користування за рахунок Козинської селищної ради, також всі подібні обмежувачі по всіх вулицях, проїздах, провулках смт. Козин, які встановлені без належної документації. /а.с.11, том 1/.

Згідно копії висновку по заявах ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 28 грудня 2022 року, до Обухівського РУП ГУНП в Київській області 2 грудня 2022 року з письмовою заявою звернувся ОСОБА_1 про те, що 30 листопада 2022 року в смт.Козин охорона с/т «Зоря» не пропускає автомобілі його знайомих на територію товариства, які приїхали до нього в гості. 6 грудня 2022 року до Обухівського РУП ГУНП в Київській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_1 про те, що 6 грудня 2022 року в смт.Козин охорона с/т «Зоря» не пропускає автомобіль з робітниками, які приїхали до й1ого будинку. 8 грудня 2022 року до Обухівського РУП ГУНП в Київській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_1 про те, що 8 грудня 2022 року в смт.Козин охорона с/т «Зоря» відмовляється пропускати на територію товариства автомобіль орендарів, яким він здає в оренду будинок. 10 грудня 2022 року до Обухівського РУП ГУНПв Київській області з письмовою заявою звернувся голова правління с/т «Зоря» ОСОБА_3. про те, що ОСОБА_1 , який не є членом садового товариства постійно вчиняє конфлікти з охороною товариства з приводу правил та порядку допуску на територію товариства, при цьому висловлює словесні погрози. 21 грудня 2022 року до Обухівського РУП ГУНП в Київській області з письмовою заявою звернувся голова правлення с/т «Зоря» ОСОБА_3 про те, що 6 грудня 2022 року та 8 грудня 2022 року в смт.Козин с/т «Зоря» ОСОБА_1 безпідставно викликав працівників поліції.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, яка розташована на території СТ «Зоря». Статутом товариства, затвердженого загальними зборами членів товариства, що оформлено протоколом зборів № 42 від 8 липня 2017 року, визначено, що правління садівничого організовує охорону території, майна товариства та його членів. Встановлення шлагбаума на території СТ «Зоря» здійснено для забезпечення і організації охорони території та майна товариства та його членів, відповідно такі дії є правомірними і відповідають положенням Статуту. Крім того, суд вважав встановленим, що ОСОБА_1 та його родина має вільний проїзд до належної йому земельної ділянки, мета встановлення шлагбауму - охорона території та майна, а не створення перешкод позивачеві у користуванні земельною ділянкою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з процесуальним законодавством сторони мають певні права та обов`язки, реалізація яких, як правило, залежить від самих учасників процесу.

У справі, яка є предметом апеляційного перегляду, позивач посилався на те, що відповідач самочинно, без належних погоджень і дозволів відповідних служб, установив на території СТ «Зоря» шлагбаум. Такими діями відповідача йому створено суттєві перешкоди у вільному доступі до його житлового будинку та земельної ділянки, а також у користуванні вулицею для проходу, проїзду на транспортному засобі.

На підтвердження своїх доводів позивач надав суду договір оренди, договір суборенди та угоду про дострокове розірвання договору.

07 грудня 2022 року між ОСОБА_1 - «наймодавець» та ФОП ОСОБА_4 - «наймач» р. уклали договір найму (оренди) будинку АДРЕСА_2 , предметом якого є тимчасова здача в найм (оренду) на оплатній основі частини житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з усіма невід`ємними технічними пристроями, побутовою технікою та предметами домашньої обстановки (п.1.1. договору). Право власності наймодавця на вказаний об`єкт нерухомості підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія КВ №026282 (п.1.2. договору) /а.с.15-18, том 1/.

Також, 07 грудня 2022 року між ФОП ОСОБА_4 та ГО «ТЕХКЛАСТЕР» укладено договір субнайму будинку АДРЕСА_3 , за умовами якого ГО «ТЕХКЛАСТЕР» передано у тимчасовий субнайм житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 142 - 147, том1/.

25 березня 2023 року між ФОП ОСОБА_4 та ГО «ТЕХКЛАСТЕР» укладено угоду про дострокове розірвання договору найму житлового приміщення №2Б від 07 грудня 2022 року /а.с. 141, том 1/.

Самі по собі надані позивачем договір найму (оренди) будинку, договір субнайму будинку та угода про дострокове розірвання договору найму житлового приміщення № 2Б від 7 грудня 2022 року не є належними доказами та не підтверджують ті обставини, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог. Належних та допустимих доказів на підтвердження чинення відповідачем ОСОБА_1 перешкод у користуванні його земельною ділянкою позивачем, у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України порядку, суду не надано.

Натомість, з наданого позивачем до позовної заяви висновку ст. ДОП Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 28 грудня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 та його родина безперешкодно проїжджає до своєї земельної ділянки.

Посилання в апеляційній скарзі на незастосування судом положень ст.16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегією суддів не приймається до уваги з таких підстав.

Згідно п.6 ч.1 ст.16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», на об`єктах благоустрою забороняється: встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Національної поліції.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Статтею 22 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що земля кооперативу складається із земельних ділянок, наданих йому в оренду або придбаних ним у власність. Землі загального користування дачного кооперативу безоплатно передаються йому у власність із земель державної або комунальної власності відповідно до закону. Кооперативи придбавають земельні ділянки відповідно до Земельного кодексу України.

Частинами 1,2 ст.92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про кооперацію» виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу. Виконавчий орган кооперативу: здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень; представляє кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами; діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу. Виконавчий орган може бути наділений іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу.

З копії Статуту садівничого товариства «Зоря», затвердженого загальними зборами членів СТ «Зоря» протокол зборів №42 від 08 липня 2017 року, вбачається, що згідно п.5.11.9 правління садівничого товариства організовує охорону території, майна Товариства та його членів /а.с.77-88, том 1/.

Проаналізувавши наведені норми Закону України «Про кооперацію» та положення статуту відповідача, суд дійшов висновку про те, що вирішення питання встановлення шлагбауму та обмеження транзиту автотранспорту власників земельних ділянок, які знаходяться в межах садового товариства, відноситься до внутрішньої діяльності кооперативу. Для їх вирішення загальні збори членів кооперативу обирають правління, яке організовує відповідну роботу на підставі рішення загальних зборів членів кооперативу. Тому, враховуючи те, що землі загального користування передано в користування товариства, які відповідно до Закону «Про благоустрій населених пунктів» не відноситься до об`єктів благоустрою населених пунктів, в даному випадку не може бути застосовано положення п.6 ч.1 ст.16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Така позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду висловленим у постанові від 24 червня 2021 року у справі 916/3581/19.

Підсумовуючи викладене колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду про те, що шлагбаум встановлено для забезпечення та організації охорони території та майна товариства та його членів, та такі дії є правомірними і відповідають положенням статуту СТ «Зоря».

Доводи апеляційної скарги про те, що суд був зацікавлений у відмові в задоволенні позову ОСОБА_1 , колегія суддів не приймає до уваги, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу, що підтверджував такі доводи позивача. Заявлений ОСОБА_1 відвід головуючому судді у справі був у процесуальний спосіб вирішений, підстави його відводу є необґрунтованими.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення. Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 3 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова складена 5 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус