Справа № 152/44/24
У Х В А Л А

іменем України

09 лютого 2024 року м. Шаргород

Справа №152/44/24

Провадження №2/152/106/24

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

прокурора Шаргородського відділу

Жмеринської окружної прокуратури Гірілл І.Ю.,

розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою керівника Жмеринської окружної прокуратури Філімонова Олега Віталійовича в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Агрофірма Довжок МД», про припинення права власності на земельну ділянку шляхом конфіскації,

встановив:

10.01.2024 року керівник Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області Філімонов О.В. звернувся до Шаргородського районного суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Агрофірма Довжок МД», про припинення права власності на земельну ділянку шляхом конфіскації.

У позові керівник Жмеринської окружної прокуратури просить припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:009:0010 площею 1,4303 га, що розташована на території Джуринської сільської ради Жмеринського району (колишня територія Деребчинської сільської ради Шаргородського району) Вінницької області, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області; стягнути з відповідача на користь Вінницької обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору у сумі 3028 грн.

Мотивуючи позовні вимоги, прокурор зазначив, що Жмеринською окружною прокуратурою Вінницької області за результатами вивчення питання законності використання ОСОБА_1 , громадянином російської федерації, земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Джуринської територіальної громади Жмеринського району (колишня назва Деребчинська сільська рада Шаргородського району), встановлено порушення земельного законодавства, які полягають в порушенні вимог ч.4 ст.81 Земельного Кодексу України щодо не відчуження іноземцем земельної ділянки сільськогосподарського призначення, прийнятої у спадщину.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином російської федерації, документований посвідкою на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 від 17.03.2021 року, фактично проживає в с. Деребчин Жмеринського району Вінницької області.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна установлено, що громадянину російської федерації ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:009:0010 площею 1,4303 га, яка розташована на території Джуринської сільської ради Жмеринського району (колишня назва Деребчинська сільська рада Шаргородського району).

Державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку проведено 23.01.2019 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.10.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області.

Вказану земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0010 ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі від 10.04.2016 року б/н та додаткової угоди до договору оренди землі від 21.01.2019 року б/н передав в оренду Приватному підприємству «Агрофірма Довжок МД». Строк дії договору оренди 15 років з правом пролонгації.

Таким чином, відповідач успадкував спірну земельну ділянку, зареєстрував право власності на неї, передав її в оренду, будучи громадянином російської федерації.

Згідно із ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.ст.15, 16 Закону України «Про державний земельний кадастр», до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, а саме: кадастровий номер, місце розташування, площа, цільове призначення (категорія земель), інформація про її власників. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Таким чином, право власності на вищевказану земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у ОСОБА_1 виникло з моменту державної реєстрації цього права, а саме з 23 січня 2019 року.

Згідно з інформацією Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області №0501.4-5879/05.3-23 від 29.08.2023 року, ОСОБА_1 є громадянином російської федерації, документований посвідкою на постійне проживання в Україні.

Як наслідок, Жмеринською окружною прокуратурою виявлено порушення вимог ст.ст.13, 14, 41 Конституції України, ст.ст.80, 81, 145 Земельного кодексу України у зв`язку із перебуванням у приватній власності ОСОБА_1 вищезазначеної земельної ділянки.

За змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.38 Закону України «Про міжнародне приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.

Згідно з ч.1 ст.39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Якщо спірні земельні ділянки, які належать до нерухомого майна (ч1 ст.181 ЦК України), знаходяться на території України, то на них поширюється дія права України.

За приписами ч.ч.2, 4 ст.145 Земельного кодексу України, у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.

Пунктом 10 ч.1 ст.346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Згідно із ст.356 Цивільного кодексу України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 23.01.2019 року по даний час) не відчужив її, є підстави для конфіскації земельної ділянки у власність держави.

Згідно з ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо: захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

У даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що ОСОБА_1 порушив визначену ст.ст.13, 14, 41 Конституції України, ст.ст.80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення та, як іноземний громадянин, не відчужив її упродовж року після набуття права власності. На даний час відповідач без перешкод використовує спірну земельну ділянку та отримує прибуток за її використання на території України.

Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України.

Окрім цього, воєнні дії, які ведуться на території України вкрай негативно впливають на продовольчі процеси у нашій державі, зокрема багато земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватися за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниження врожайності, тому у цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, яка використовується з порушенням вимог законодавства, була безумовно повернута у власність держави.

Відповідно до ч.4 ст.145 Земельного кодексу України, позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та постанови Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 року «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є центральним органом виконавчої влади, до повноважень якої, згідно з ст.6 цього Закону, належить здійснення контролю за додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Статтею 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що основним завданням державного контролю за використанням та охороною земель є запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення.

Відповідно до п.п.29 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 23.12.2021 року №603, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Таким чином, враховуючи зазначені положення Земельного кодексу України, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, саме Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності та в даному випадку, з урахуванням ч. ч.2, 4 ст.145 Земельного кодексу України, звернення до суду із позовом про конфіскацію земельної ділянки.

Крім того, відповідно п.п.42 п.4 Положення «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 року, до повноважень ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області належить подання позовів про конфіскацію земельних ділянок у випадках, визначених законом.

Враховуючи виявлені порушення та зазначені положення законодавства, керуючись ст.23 Закону України «Про прокуратуру», окружною прокуратурою Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області надіслано лист від 22.08.2023 року №52/2-1184вих-23, яким повідомлено про виявлені порушення та про необхідність вжиття заходів щодо їх усунення, у тому числі, в судовому порядку.

У відповідь на вищезазначений запит Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомило окружну прокуратуру відносно можливості вжиття Головним управлінням заходів представницького характеру по питанню конфіскації земельних ділянок у громадян, які їм не можуть належати на праві власності.

Також додатково до зазначеного листа Головне управління листом від 30.08.2023 року №0-2-0.62-4596/2-23 повідомило про відсутність коштів на сплату судового збору.

Зазначені причини не є поважними та не дають підстав залишити без реагування порушення земельного законодавства.

Підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яку ОСОБА_1 незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави, щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Зазначений спосіб захисту визначений ч.4 ст.81 Земельного кодексу України.

Задоволення такого позову призведе до відновлення порушених прав та законних інтересів держави, виходячи з того, що стан збереження земель сільськогосподарського призначення має загальнонаціональне значення.

При обґрунтуванні позову керівник Жмеринської окружної прокуратури Філімонов О.В. покликається на вимоги ст.ст.22, 81, 125, 145 ЗК України, ст.ст.16, 319, 321, 181,346, 356 ЦК України, ст.ст.38, 39, 75, 77 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст.23 ЗУ «Про прокуратуру».

На підставі ухвали Шаргородського районного суду від 10.01.2024 року відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження, відкрито підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання на 29.01.2024 року; запропоновано відповідачеві ОСОБА_1 у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам, встановленим ст.178 ЦПК України (а.с.67-69).

29.01.2024 року відкладено підготовче судове засідання на 09.02.2024 року у зв`язку із неприбуття відповідача (а.с.90).

31.01.2024 року відповідач ОСОБА_1 надіслав до Шаргородського районного суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, у якому також зазначив про відсутність предмету спору, зсилаючись на те, що ним відчужено земельну ділянку, що є підставою для закриття провадження у справі (а.с.94).

У підготовче судове засідання, призначене на 09.02.2024 року, відповідач ОСОБА_1 не прибув.

09.02.2024 року керівником Жмеринської окружної прокуратури Філімоновим О.В. подано клопотання про закриття провадження у справі №152/44/24 за позовом керівника Жмеринської окружної прокуратури Філімонова О.В. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Агрофірма Довжок МД», про припинення права власності на земельну ділянку шляхом конфіскації на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, тобто у зв`язку із відсутністю предмету спору (а.с.100-101).

Крім того, керівник Жмеринської окружної прокуратури Філімонов О.В. просить повернути на користь Вінницької обласної прокуратури сплачений судовий збір в сумі 3028 грн. при зверненні з цим позовом до суду.

Клопотання керівник Жмеринської окружної прокуратури Філімонов О.В. мотивує тим, що 23.01.2024 року відповідач ОСОБА_1 відчужив земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:009:0010 площею 1,4303 га, що розташована на території Джуринської сільської ради Жмеринського району (колишня територія Деребчинської сільської ради Шаргородського району) Вінницької області, громадянці України ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу від 23.01.2024 року, інформація про який наявна у Державному реєстрі речових прав, у зв`язку із чим відсутній предмет спору, тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Прокурор Шаргородського відділку Жмеринської окружної прокуратури Гірілл І.Ю., що діє на підставі посвідчення № НОМЕР_2 (а.с.88), у підготовчому судовому засіданні 09.02.2024 року підтримала клопотання керівника Жмеринської окружної прокуратури Філімонова О.В. про закриття провадження у означеній цивільній справі у зв`язку із відсутністю предмету спору, оскільки відповідач відчужив спірну земельну ділянку на користь громадянина України, що свідчить про відсутність предмета спору та є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, а також просить повернути на користь Вінницької обласної прокуратури сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 3028 грн., відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір».

Розглянувши клопотання керівника Жмеринської окружної прокуратури Філімонова О.В. про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору до зазначеного у позові відповідача, вислухавши думку у підготовчому судовому засіданні прокурора Гірілл І.Ю., суд прийшов до наступного висновку.

Так, під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Таке роз`яснення поняття предмету спору викладено Верховним Судом у постанові від 03.05.2018 року у справі №404/251/17.

Також, Верховний Суд звертає увагу на те, що прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань, або самими сторонами врегульовані спірні питання.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

Як встановлено судом, керівник Жмеринської окружної прокуратури Філімонов О.В. має права, передбачені законодавством для позивача, тобто не обмежений у повноваженнях на вчинення процесуальних дій від імені позивача, тому подання ним до суду клопотання про закриття провадження у справі не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси позивача.

Оскільки з договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.01.2024 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 відчужив (продав) спірну земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:009:0010 площею 1,4303 га, що розташована на території Джуринської сільської ради Жмеринського району (колишня територія Деребчинської сільської ради Шаргородського району) Вінницької області, то відсутній предмет спору між сторонами.

Отже, клопотання керівника Жмеринської окружної прокуратури Філімонова О.В. про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору підлягає задоволенню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Пунктом 2 частини 2 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про, в тому числі, закриття провадження у справі.

Згідно з платіжною інструкцією №2952 від 22.12.2023 року при зверненні з позовом до суду Вінницькою обласною прокуратурою сплачено судовий збір в сумі 3028 грн., який отримано 25.12.2023 року та зараховано 26.12.2023 (а.с.1).

Частиною 1 ст.133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Пунктом 5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній і касаційній інстанціях.

Таким чином, сплачений Вінницькою обласною прокуратурою при зверненні в суд судовий збір в сумі 3028 грн. підлягає поверненню платнику, оскільки підставою закриття провадження у справі є відсутність предмету спору між позивачем та відповідачем.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Згідно з п.1 Розділу І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 року за №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182, цей Порядок розроблено на виконання, в тому числі, статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Абзацом 1 пункту 5 Розділу І вказаного Порядку встановлено, що Повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету або повернення на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, або перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Абзацом 6 пункту 5 Розділу І вказаного Порядку встановлено, що у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства, Казначейства (у разі сплати судового збору в іноземній валюті) подається копія судового рішення, засвідчена належним чином.

Відповідно до абзацу 1 п.3 Розділу І вказаного Порядку, Повернення (перерахування) помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних рахунків за надходженнями, відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення платіжних інструкцій для здійснення внутрішніх операцій.

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена (ч.3 ст.255 ЦПК України).

Керуючись ст.13, п.2 ч.1, ч.ч.2, 3 ст.255, ст.ст.200, 258, 260, 261 ЦПК України, п.5 ст.7 ЗУ «Про судовий збір»,

ухвалив:

Клопотання керівника Жмеринської окружної прокуратури Філімонова Олега Віталійовича про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору задовольнити.

Провадження у цивільній справі №152/44/24 за позовом керівника Жмеринської окружної прокуратури Філімонова Олега Віталійовича в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Агрофірма Довжок МД», про припинення права власності на земельну ділянку шляхом конфіскації закрити у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Повернути Вінницькій обласній прокуратурі з Державного бюджету сплачений судовий збір за платіжною інструкцією №2952 від 22 грудня 2023 року, який отриманий 25.12.2023 року та зарахований 26.12.2023 року, в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень у справі №152/44/24 за позовом керівника Жмеринської окружної прокуратури Філімонова Олега Віталійовича в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до ОСОБА_1 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Агрофірма Довжок МД», про припинення права власності на земельну ділянку шляхом конфіскації.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 09.02.2024 року.

Суддя: