Справа № 570/2837/22
Номер провадження 2/570/48/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

представника позивача за первісним позовом адвоката Вітошко Ю.Г.,

позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представника позивачки за зустрічним позовом адвоката Курганської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Кутецька Вікторія Володимирівна, приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Дацюк Світлана Георгіївна про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання та неприйняття спадщини-

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 р. позивач ОСОБА_2 звернувся в Рівненський районний суд Рівненської області з позовом до відповідачки ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Кутецька В.В., приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г. про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2013 р., видане державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В. на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 1-103; та свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2021 р., видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Кутецькою В.В. на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в реєстрі за №486; скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 за № 43015665 від 16.07.2021 р. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 59315657) щодо частки житлового будинку, в АДРЕСА_1 , проведеного на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2021 р., зареєстроване в реєстрі за №486.

В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_3 . На момент його смерті йому належали 1/2 частка житлового будинку в АДРЕСА_1 та права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», села Бронники, Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

На момент смерті діда у вказаному будинку проживала та була зареєстрована його дочка ОСОБА_4 мати позивача, яка прийняла спадщину шляхом вступу у фактичне володіння майном.

В силу положень ч.3 ст.1268 ЦК України ОСОБА_4 як спадкоємець першої черги, спадщину прийняла. Вона вважається такою, що прийняла спадкове майно, оскільки на момент смерті батька ОСОБА_3 проживала разом з ним та вела спільне господарство.

Наведений факт підтверджує довідка, видана Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області від 15.02.2022 р. №140.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , після смерті якої залишилося спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , тобто де проживає позивач, та права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», с. Бронники Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

За життя матір позивача ОСОБА_4 говорила, що після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкове майно залишиться їй як дочці у спадок, так як вона постійно проживала разом із спадкодавцем (батьком) на час відкриття спадщини, та вважається такою, що прийняла спадщину.

На момент смерті ОСОБА_4 у вказаному будинку проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, шляхом вступу у фактичне володіння майном.

Після відкриття спадщини за матір`ю позивача ОСОБА_4 , позивач як спадкоємець першої черги прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини у відповідності до ст. 1269 ЦК України.

Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги позивач дізнався, що його дід (батько його матері - ОСОБА_3 ) за життя на спадкове майно склав заповіт на частку вищевказаного будинку, посвідчений ОСОБА_5 секретарем Виконавчого комітету Обарівської сільської ради 17.01.2008 р., зареєстрований в реєстрі за № 40.

Пізніше позивачу стало відомо, що спадкоємцем за вищевказаним заповітом є ОСОБА_6 , яка є рідною сестрою діда позивача - ОСОБА_3 .

Вважаючи даний заповіт незаконним, оскільки на час його складання дід позивача був важкохворий, хворів атеросклеротичним стенозом вічка аорти, кардіосклерозом, гіпертонічною хворобою, змішаним генезом з розсіяною неврологічною симптоматикою та постійно зловживав спиртними напоями, внаслідок чого почастішали випадки не сприйняття дійсних подій, позивачем було подано позов про визнання заповіту недійсним.

З метою повторного досудового врегулювання спору для усунення причин та наслідків правового конфлікту, позивачем була ініційована зустріч із ОСОБА_6 , яка повідомила позивачу про те, що повністю відмовилася від спадщини.

Для підтвердження факту наявності відмови від спадкового майна ОСОБА_6 в рамках цивільної справи №570/5941/21 01.06.2022 р. було витребувано у Рівненського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідчену копію спадкової справи стосовно майна померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час ознайомлення із матеріалами цивільної справи 570/5941/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним, зокрема із копією спадкової справи №328/2012, було встановлено, що спадкове майно частка житлового будинку в АДРЕСА_1 та права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного с/г підприємства «Промінь», м.Бронники Рівненського району Рівненської області розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) незаконно оформлено за спадкоємицею другої черги ОСОБА_1 .

В поданій заяві №859 від 29.05.2012 до Рівненської районної державної нотаріальної контори, відповідач приховала інформацію про коло спадкоємців, вказавши, що «на спадкове майно ніхто із спадкоємців не претендує. Інших спадкоємців, передбачених законом, немає», хоча в дійсності, ОСОБА_1 достеменно було відомо про наявність у спадкодавця ОСОБА_3 доньки ОСОБА_4 , яка проживала разом із ним.

Відповідачем подано актовий запис про смерть №37 від 13.12.2011 р., згідно якого вбачається, що похованням ОСОБА_3 займалася його донька ОСОБА_4 , яка проживала разом із спадкодавцем.

В поданій заяві №403 від 16.07.2021 до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Кутецькій В.В., відповідач повторно приховала інформацію про коло спадкоємців, вказавши, що «інші спадкоємці спадщини у встановлений законодавством строк та передбаченим законодавством шляхом спадщини не прийняли. Всім відомо про відкриття спадщини», хоча їй достеменно було відомо про наявність у спадкодавця ОСОБА_3 доньки ОСОБА_4 , яка проживала разом із ним, а після смерті ОСОБА_4 - наявність у неї сина ОСОБА_2 (Позивач), який проживав разом з нею, та які прийняли спадщину, шляхом вступу у фактичне володіння майном.

13.06.2022 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Рівненського нотаріального округу Дацюк С.Г. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на частку житлового будинку в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкоємцем ОСОБА_3 була його дочка ОСОБА_4 , яка проживала разом з батьком до дня його смерті, і яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку з тим, що померла.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2022 р. вих. №537/02-31, виданої приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Дацюк С.Г., позивачу як спадкоємцю було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що вже оформлено свідоцтво про право на спадщину спадкоємицею другої черги за законом ОСОБА_1 на дану частку житлового будинку та проведено державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України позивач як спадкоємець першої черги спадщину прийняв. Він вважається таким, що прийняв спадкове майно, оскільки на момент смерті матері ОСОБА_4 проживав з нею та вів спільне господарство, що підтверджує довідка, видана Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області від 15.02.2022 р. №141.

Позивач на даний час продовжує проживати у житловому будинку, що входить до складу спадкового майна, однак коли він виявив бажання оформити свої права на спадкове майно, то виявилося, що це вже неможливо зробити.

Будь-яких заяв про відмову від прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини ні покійна мати ОСОБА_4 , ні позивач не писали. До отримання вказаної постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2022 р. вих. №537/02-31, виданої приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Дацюк С.Г., позивачу не було відомо, що спадщина, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_4 переоформлена на його двоюрідну бабусю.

Наводить положення ст.ст.328, 1216, 1218, 1222, 1261, ч.1 ст.1267, ч.ч.1, 3, 5 ст. 1268, ч.ч.2,3 ст.1296, ст.ст. 1270, 1297, 1301 ЦК України, п.27 постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», п.п.211, 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Позивач як син спадкодавця є спадкоємцем першої черги за законом.

Відповідач не мала права на отримання свідоцтв про право на спадщину, адже на підтвердження факту прийняття спадщини позивачем надаються довідки, видані 15.02.2022 р. Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області за №140 та №141, в яких зазначається, що на день смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали спадкодавець ОСОБА_3 та його донька ОСОБА_4 , а на день смерті ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали сама спадкодавиця ОСОБА_4 та її син ОСОБА_2 . Відомості про те, що за вказаною адресою на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 була зареєстрована його сестра ОСОБА_1 відсутні.

Отже, при видачі нотаріусом свідоцтв про право на спадщину за законом, не було враховано право позивача як спадкоємця, який фактично прийняв спадщину.

Державна реєстрація права власності є похідною від спірного свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2021 р., зареєстроване в реєстрі №486 і даний запис про державну реєстрацію права власності був здійснений на підставі вказаного спірного свідоцтва про право на спадщину №486.

Крім того, позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду за захистом прав та законних інтересів від 09.08.2022 р., яка подана разом із позовною заявою до суду, просить визнати причини пропуску ним строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити строк (а.с.22-23).

В обґрунтування вказаної заяви вказує, що ним подано вказаний позов до суду. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4 , після якої залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , тобто де він проживає, та права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», села Бронники Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги, він дізнався, що його дід ОСОБА_3 (батько його матері) за життя на спадкове майно склав заповіт на частку вищевказаного будинку, посвідчений ОСОБА_5 секретарем Виконавчого комітету Обарівської сільської ради 17.01.2008 р., зареєстрований в реєстрі за №40.

Пізніше йому стало відомо, що спадкоємцем за вищевказаним заповітом є ОСОБА_7 , яка є рідною сестрою діда позивача ОСОБА_3 .

Вважаючи даний заповіт незаконним, оскільки на час складання заповіту його дід був важкохворий, хворів атеросклеротичним стенозом вічка аорти, кардіосклерозом, гіпертонічною хворобою, змішаним генезом з розсіяною неврологічною симптоматикою та постійно зловживав спиртними напоями, внаслідок чого почастішали випадки несприйняття дійсних подій, позивачем було подано позов про визнання заповіту недійсним.

З метою повторного досудового врегулювання спору для усунення причин та наслідків правового конфлікту, ним була ініційована зустріч із ОСОБА_6 , яка повідомила його про те, що повністю відмовилася від спадщини за заповітом.

Під час ознайомлення із матеріалами цивільної справи №570/5941/21 за його позовом до ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним, зокрема із копією спадкової справи №328/2012, було встановлено, що спадкове майно частка житлового будинку в АДРЕСА_1 та права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь», села Бронники Рівненського району Рівненської області розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості) незаконно оформлено за спадкоємицею другої черги ОСОБА_1 , тобто за його двоюрідною бабусею.

13.06.2022 р. він звернувся до приватного нотаріуса Рівненського НО Дацюк С.Г. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на частку житлового будинку в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем ОСОБА_3 була його дочка ОСОБА_4 (мати позивача), яка проживала з батьком до дня його смерті, і яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку з тим, що померла.

Постановою приватного нотаріуса Рівненського нотаріального округу №537/02-31 від 24.06.2022 р. ОСОБА_8 , йому як спадкоємцю першої черги відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що вже оформлено свідоцтво про право на спадщину на спадкоємицю другої черги за законом ОСОБА_1 на дану частку житлового будинку та проведено державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вважає, що строк позовної давності щодо оспорення свідоцтв про право на спадщину за законом пропущено ним з поважних причин, оскільки про порушення свої прав та законних інтересів йому стало відомо лише після ознайомлення з матеріалами спадкової справи №328/2012, витребуваної згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 01.06.2022 р. у справі №570/5941/21 та отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2022 р. вих. №537/02-31, виданої приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Дацюк С.Г., а саме 24.06.2022 р.

У вересні 2022 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до відповідача ОСОБА_2 (а.с. 52-55), в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на момент смерті її батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно не проживала з батьком та не прийняла спадщину після його смерті.

В обґрунтування зустрічного позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат ОСОБА_3 , який проживав та був зареєстрований у належній йому частині житлового будинку за адресою: с. Обарів Рівненського р-ну, що стверджується Витягами із погосподарської Книги с. Обарів.

У належній йому частині будинку брат проживав та був зареєстрований один, мав окремі рахунки на житлово-комунальні послуги та сам вів господарство.

Інша половина вказаного житлового будинку належала його колишній дружині ОСОБА_9 , на яку було заведено окремий особовий рахунок. Після смерті ОСОБА_9 спадкоємицею її частини житлового будинку стала ОСОБА_4 , яка проживала у належній їй частині будинку зі своїм сином ОСОБА_2 , що стверджується долученими Витягами із погосподарських книг с. Обарів.

Будинок по АДРЕСА_1 складався із двох окремих домогосподарств і так обліковувалося згідно із Обліковими картками об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки.

ОСОБА_3 та його дочка ОСОБА_4 не проживали разом. ОСОБА_4 після смерті свого батька із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася. В управління спадковим майном не вступала, частиною будинку батька не користувалася. Їй було відомо про намір батьками залишити належну йому частину будинку саме своїм рідним сестрам, і про те, що саме ОСОБА_1 успадкувала частину будинку свого брата, після чого проводила в цій частині ремонт.

Після смерті брата вона як спадкоємець за законом другої черги в шестимісячний термін звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, її рідна сестра- ОСОБА_6 відмовилася від прийняття спадщини на її користь. Нотаріусом їй було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на належне брату майно, які оскаржуються позивачем за первісним позовом.

На даний час, незважаючи на те, що ОСОБА_4 спадщину після смерті свого батька не прийняла, так як із батьком разом не проживала та не зверталася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, видане їй свідоцтво про право на спадщину не оспорювала, її син як спадкоємець її майна за законом першої черги звернувся до суду про оспорювання виданого їй свідоцтва, виходячи із формальної реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за однією поштовою адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що захист її спадкових прав належить здійснювати шляхом подачі позовної заяви про встановлення факту непроживання ОСОБА_4 із ОСОБА_3 на момент його смерті та неприйняття нею спадщини.

Наводить п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р; ст.ст. 1216-1218, 1268, 1269, ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1296 ЦК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Наявність реєстрації ОСОБА_4 за однією поштовою адресою із ОСОБА_3 не свідчить про те, що вона своєчасно прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки вона не проживала постійно зі своїм батьком у належній йому частині будинку та не була зареєстрована у цій частині.

29.09.2022 року відповідачкою ОСОБА_1 подано відзив вх. 14283 на первісну позовну заяву (а.с.41-42), в якому остання просить у позові відмовити, оскільки мати позивача ОСОБА_4 не проживала зі своїм батьком на момент його смерті. Наводить положення ст.ст. 1268, 1269, ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1296 ЦК України.

Як убачається з витягів із погосподарських книг у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були окремі господарства і вони проживали окремо, хоча і були зареєстровані за однією поштовою адресою, однак у різних господарствах, що свідчить про те, що на момент смерті ОСОБА_3 його дочка разом з ним спільно постійно не проживала, також із заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, що вказує на те, що вона спадщину після смерті батька не прийняла. Тому право на спірне спадкове майно до позивача не перейшло, тому його право видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом не порушене, і не підлягає захисту.

У відзиві на зустрічну позовну заяву вх. 2850 від 21.02.2023 р. відповідач ОСОБА_2 (а.с. 83-87) заперечив проти зустрічного позову, вважає зустрічні позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Вказує, що на момент смерті його діда ОСОБА_3 з ним постійно проживала разом та вела спільне господарство його матір, тобто його рідна та єдина донька ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , на підтвердження даного факту було додано до первісного позову оригінал довідки від 15.02.2022 №140, виданої Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області, також додано оригінал довідки від 14.12.2011 №2131, виданої Обарівською сільською радою Рівненського району Рівненської області.

За час проживання його покійної матері з дідом, вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, крім того усі свята проводили в колі рідних та друзів.

Його матір ОСОБА_4 проживала зі своїм батьком та здійснювала за ним догляд, оскільки його дід був важкохворий, хворів атеросклеротичним стенозом вічка аорти, кардіосклерозом, гіпертонічною хворобою, змішаним генезом з розсіяною неврологічною симптоматикою. Важкий стан здоров`я діда підтверджується медичною документацією (медичною карткою № 5734 стаціонарного хворого) з Рівненської обласної клінічної лікарні. Твердження позивача за зустрічним позовом про те, що його матір ОСОБА_4 не проживала разом зі своїм батьком є хибним, не відповідає дійсності. Коли дід помер від чергового інфаркту, його матір здійснила обряд поховання свого батька.

Щодо тверджень позивача за зустрічним позовом з приводу непроживання його діда ОСОБА_3 із його матір`ю ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що будинок перебував із двох окремих частин, зазначає наступне. Наводить положення ч.1 ст. 367, 181, 183 ЦК України.

Позивачем за зустрічним позовом не надано жодних належних доказів, які б підтверджували, що будинок АДРЕСА_1 , поділений в натурі відповідно до часток співвласників. Поділу як і в добровільному так і судовому порядках не проводилося.

В силу положень ч.3 ст.1268 ЦК України, його покійна матір ОСОБА_4 як спадкоємець першої черги спадщину прийняла. Вона вважається такою, що прийняла спадкове майно, оскільки на момент смерті її батька ОСОБА_3 проживала разом з ним та вела спільне господарство.

01.09.2022 р. хвалою Рівненського районного суду Рівненської області прийнято до розгляду вказаний позов та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі (а.с.33).

30.01.2023 р. ухвалою суду відкладено підготовче засідання у справі, визнано потрібним, щоб позивач ОСОБА_2 з`явився у підготовче судове засідання (а.с.73).

03.02.2023 р. ухвалою суду поновлено пропущений строк відповідачці для подачі зустрічного позову, прийнято зустрічний позов до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом (а.с.77).

03.02.2023 р. ухвалою суду за клопотанням позивача витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи №328/2012 стосовно майна померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та засвідчену копію спадкової справи, заведену щодо майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 81).

02.03.2023 р. ухвалою суду за клопотанням представника відповідачки адвоката Курганської О.В. витребувано докази, а саме: у Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» ( м. Рівне, вул. Івана Вишенського, 4-а, тел. (0362)284460) оригінал інвентарної справи на житловий будинок на АДРЕСА_1 для огляду в судовому засіданні; в Городоцької сільської ради Рівненського району ( с. Городок Рівненського району. Вул. Шевченка, 4 , конт. тел. 0362-618687) Погосподарські книги господарств по с. Обарів Рівненського району за роки, який містить відомості про господарства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за 2008-2011 роки для огляду в судовому засіданні; в АТ «Рівнегаз» ( м. Рівне, вул. Вишенського, 4, конт. тел. 0362-461-104) інформацію про споживачів послуг з газопостачання по будинку на АДРЕСА_1 за 2008- 2011 роки та інформацію щодо отримання субсидій споживачами ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ); в ПрАТ «Рівнеобленерго» ( м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, конт. тел. 0362-694-298) інформацію про споживачів послуг з енергопостачання по будинку на АДРЕСА_1 за 2008-2011 роки та інформацію щодо отримання субсидій споживачами ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) (а.с. 119).

22.06.2023 р. ухвалою суду закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом адвокат Вітошко Ю.Г. підтримав вимоги первісного позову та просить відмовити у задоволенні вимог зустрічного позову. Вказує про п. 3.3 розділу 1 ч. ІІ Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя від 29.01.2009 р.; п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. №20/5.

У судовому засіданні позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 та її представник адвокат Курганська О.В. підтримали вимоги зустрічного позову та просять відмовити у задоволенні вимог первісного позову. Підтримали заяву про застосування строків позовної давності за первісним позовом вх. 22072 від 18.12.2023 р. Вважають, що первісні позовні вимоги безпідставні та недоведені, однак якщо суд не погодиться із доводами сторони відповідача за первісним позовом, просять застосувати строки позовної давності та відмовити у первісному позові за пропуском строку позовної давності. Просять долучити до матеріалів справи Наказ №491 від 08.12.2010 р. «Про затвердження Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах». Крім того, позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 у відповідності до ст. 92 ЦПК України за її згодою була допитана як свідок та пояснила, що її сестра ОСОБА_6 , яка тяжко хворіє, протягом тривалого періоду часу проживає у с. Ставки Рівненського району Рівненського району в будинку ОСОБА_1 . Вона здійснила обряд поховання свого брата ОСОБА_3 , а його донька ОСОБА_4 віддала їй сертифікат на земельну частку (пай) у 2012 році, на який видано оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом. Вказує, що чоловік ОСОБА_4 помер.

Треті особи приватні нотаріуси Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г. та ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися, згідно заяв просять розгляд справи провести за їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1 за зустрічним позовом, представників сторін адвокатів Вітошка Ю.Г. та Курганську О.В. у судовому засіданні, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, показання позивачки ОСОБА_1 за зустрічним позовом як свідка, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Бронники Ровенського району Ровенської області народилася ОСОБА_13 , батьками якої були ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Бронниківською сільською радою Ровенського району Ровенської області 19.01.1972 р. (а.с.12).

Як убачається з Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.03.1988 р., Виконавчий комітет Рівненської районної ради посвідчив, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності ОСОБА_3 (а.с. 184).

24.03.1995 р. ОСОБА_13 уклала шлюб з ОСОБА_16 , про що зроблено актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , видане 24.03.1995 р. Обарівською сільською радою Рівненського району (а.с. 13).

27.02.1996 р. Обарівською сільською Радою народних депутатів ОСОБА_9 видана довідка №211 про те, що вона дійсно проживає в с. Обарів Рівненського району Рівненської області будинку, який їй належить по свідоцтву на право власності, в загальному користуванні співдружжя від 10.12.1986 року і знаходиться в АДРЕСА_2 . Довідка видана для пред`явлення в технічне бюро інвентаризації м. Рівне (а.с.102).

ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Обарів Рівненського району Рівненської області народився ОСОБА_2 , батьками якого вказано ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Обарівською с/Радою Ровенського району 14.06.1996 р., серія НОМЕР_2 (а.с.17).

12.11.2003 р. державним нотаріусом Рівненської РДНК Дацюк С.Г. на підставі заповіту від 28.08.1996 р. за №24 ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , видано ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , належний померлій на підставі Свідоцтва про право власності на частину в спільному майні подружжя, видане Рівненською РДНК від 10.12.1986 р. за №2-2117 та зареєстрований у Рівненському ОБТІ в реєстровій книзі за реєстровим № 184-184 (а.с.132).

17.01.2008 р. ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження: житлового будинку, господарські будівлі, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку, що знаходиться біля житлового будинку, заповів ОСОБА_6 (а.с.173)

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 у віці 63 років в с. Обарів Рівненського району Рівненської області, про що зроблений актовий запис №37 від 13.12.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Обарівською сільською радою Рівненського району Рівненської області 13.12.2011 року серія НОМЕР_3 (а.с.11).

14.12.2011 р. Обарівською сільською радою Рівненського району Рівненської області видано довідку №2134 ОСОБА_4 про те, що вона дійсно проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1 , яка здійснила обряд поховання свого батька та на день смерті ОСОБА_3 постійно проживали разом та вели спільне господарство (а.с. 108).

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку в АДРЕСА_1 , яка належала останньому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.03.1988 року, яке видане виконавчим комітетом Рівненської районної ради.

А також відкрилась спадщина на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь, села Бронники, Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.04.2009 року №2-793, відомості про що внесено до сертифікату на право на земельну частку (пай), який зареєстрований 13.11.2002 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №4165 Рівненської районної державної адміністрації. Первинно вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) видано 13.11.2002 року громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Промінь» с. Бронники ОСОБА_17 на підставі рішення Рівненської районної державної адміністрації від 31.10.2002 року №684 (с.168).

На момент смерті ОСОБА_3 згідно з довідкою, виданою Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області від 15 лютого 2022 року за № 140, разом з ним в будинку за адресою:АДРЕСА_1 , була зареєстрована та проживала донька ОСОБА_4 ( с.19). Вказаний факт також підтверджується довідкою №2134 від 14.12.2011 року виданою Обарівською сільською радою, в якій зазначено що ОСОБА_4 дійсно проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та яка провела обряд поховання свого батька ОСОБА_3 та на день смерті постійно проживали разом та вели спільне господарство (с. 108).

24.05.2012 р. Обарівською сільською радою для ОСОБА_1 видана довідка №706, про те, що вона дійсно проживає та зареєстрована в АДРЕСА_3 , її брат ОСОБА_3 постійно до дня смерті проживав в АДРЕСА_1 . (а.с.165).

За заявою ОСОБА_1 29.05.2012 р. була заведена спадкова справа №328/2012 до майна померлого ОСОБА_3 , яка перебувала в провадженні Рівненської районної державної нотаріальної контори по 30.03.2013 року (а.с. 28, 159)

Спадкова справа заведена на підставі заяви сестри померлого - ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 , яка вказала на спадкове майно померлого - земельний пай площею 3,92 га «На спадкове майно ніхто із спадкоємців не претендує. Інших спадкоємців, передбачених законом, немає» (а.с. 28, 160).

22.02.2013 р. Рівненським районним судом Рівненської області ухвалено рішення у справі №1716/5390/2012 (номер провадження №2-о/570/29/2013) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є сестрою ОСОБА_3 , який помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 років в с.Обарів Рівненського району Рівненської області (а.с. 169).

20.03.2013 р. на запит Рівненській районній державній нотаріальній конторі Обарівською сільською радою Рівненського району Рівненської області надіслано копію Заповіту ОСОБА_3 за №40 від 17.01.2008 року (с.173).

30.03.2013 р. ОСОБА_1 подала до Рівненської РДНК заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , а саме земельний пай «КП «Промінь» площею 3,82 га (с.171).

Державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В. 30.03.2013 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №1-103, в якому посвідчено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 є його сестра ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_3 , та спадщина складається з: права на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь, села Бронники, Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 26, 175).

15.02.2018 р. зареєстровано зміну місця зберігання спадкової справи №328/2012. Місце заведення : Рівненська обл., Рівненський р-н., Рівненська районна державна нотаріальна контора, заведена 29.05.2012 р. Нове місце зберігання Рівненський обласний державний нотаріальний архів (Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50931847 від 15.02.2018) (а.с.177).

24.07.2018 р. зареєстровано місце проживання позивача за первісним позовом ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача за первісним позовом - ОСОБА_4 у віці 46 років в с. Обарів Рівненського району Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане 14.12.2018 року Виконавчим комітетом Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, серія НОМЕР_4 (а.с. 14). На цей момент в будинку разом з нею проживав син ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою, виданою Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області від 15 лютого 2022 року за № 141 (а.с. 20, 127 зворот).

02.05.2019 р. ОСОБА_2 звернувся до приватногонотаріуса Рівненської районного нотаріального округу Дацюк С.Г. із заявою про прийняття спадщини після матері ОСОБА_4 (а.с. 127).

02.05.2019 р. Обарівською сільською радою видано довідку №479, про те що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , постійно до дня смерті, (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_2 син, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.129 зворот).

10.02.2020 р. приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дацюк С.Г. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_4 , 1971 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , належного померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Рівненською РДНК 12.11.2003 р., за реєстровим №2-1705. Право власності зареєстроване в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, КП «Рівненським ОБТІ», від 03.12.2003, в книзі 1, номер запису 184-184, реєстраційний номер 3196849. Технічна характеристика/опис житлового будинку з надвірними будівлями: житловий будинок (літера за планом А-1) цегла, загальною площею 71,5 кв.м., житловою площею 54,9 кв.м.; надвірні будівлі: Б-літня кухня, В-гараж, Г-погріб, б-сарай, б2-сарай, Д-навіс, Ж-вбиральня, З- колодязь, №1 огорожа, №2 огорожа. Право власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями підлягає державній реєстрації. Спадкова справа №89/2019, зареєстровано в реєстрі за №134 (а.с.15, 133 зворот).

Як убачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.02.2020 р. приватним нотаріусом Рівненського РНО Дацюк С.Г. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 51061477 від 10.02.2020 вказаного нерухомого майна, та вказано, що вид спільної власності спільна часткова (а.с.16).

09.04.2021 р. приватний нотаріус Рівненського РНО ЗМУ МЮ (м. Львів) Дацюк С.Г. повідомила ОСОБА_1 , що у провадженні ОСОБА_8 приватного нотаріуса Рівненського РНО знаходиться спадкова справа №328/2012 на майно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , спадкоємицею станом на 09.04.2021 р. є ОСОБА_1 . Спадкова справа у процесі підготовки до оформлення спадкових прав після шести місяців з дня смерті померлого (а.с. 178).

16.07.2021 р. ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Кутецької В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її брата ОСОБА_3 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , зазначивши в заяві «інші спадкоємці спадщини у встановлений законодавством строк та передбаченим законодавством шляхом спадщини не прийняли. Всім відомо про відкриття спадщини» (а.с. 25, 179)

Також, 16.07.2021 р. до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Кутецької В.В. надійшла заява ОСОБА_6 від 18.05.2021 р. вх. 534/02-14, яка була адресована приватному нотаріусу Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г., в якій ОСОБА_6 поставила до відома, що їй відомо про відкриття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 ; спадкове майно вона не прийняла, на нього не претендує і не буде звертатися до суду з приводу продовження строку для прийняття спадщини; просить вважати її такою, що спадщину не прийняла; їй відомо, що спадкові права на майно ОСОБА_3 буде оформляти його і її сестра ОСОБА_1 (а.с.181).

16.07.2021 р. приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Кутецькою В.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його сестрі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , цегляного, житловою площею житловою площею 54,9 кв.м., загальною площею 93,2 кв.м., надвірні будівлі і споруди: Б-літня кухня, В-гараж, Г-погріб, б-сарай, б2-сарай, Д-навіс, Ж-вбиральня, З- колодязь, №1 огорожа, №2 ворота, належної померлому згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (підстава для державної реєстрації права власності: дублікат свідоцтва про право власності від 10.03.1998 р., виконавчого комітету Рівненської районної ради Рівненської області, виданий 30.03.2021 р. КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» РОР). Спадкова справа №328/2012, зареєстровано в реєстрі за №486 (а.с.27, 188) - належного померлому згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (підстава для державної реєстрації права власності: дублікат свідоцтва про право власності від 10.03.1988 р., виконавчим комітетом Рівненської районної ради Рівненської області, виданий 30.03.2021 р., КП «Рівненське ОБТІ» Рівненської обласної ради). Номер запису про право власності 42234721; Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.05.2021 р. (а.с.187).

Як убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.02.2022 р. за заявою ОСОБА_2 про надання інформації від 10.02.2022 р., приватним нотаріусом Рівненського РНО Кутецькою В.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 59315657 від 16.07.2021 р. на 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , Опис об`єкта: загальна площа: 93,2 кв.м., житлова площа 54,9 кв.м.; матеріали стін цегла, Опис: надвірні будівлі: Б-літня кухня, В-гараж, Г-погріб, б-сарай, б2-сарай, Д-навіс, Ж-вбиральня, З- колодязь, №1 огорожа, №2 огорожа. Підставою для державної реєстрації стало свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 486, виданий 16.07.2021 р., видавник приватний нотаріус Рівненського РНО Кутецька В.В. Вказано, що вид спільної власності спільна часткова (а.с.18).

15.02.2022 р. староста Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області С. Борисюк видала довідку №140, про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , постійно до дня смерті, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з: ОСОБА_4 , 1971 р.н. дочка (а.с.19).

15.02.2022 р. староста Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області С. Борисюк видала довідку №141, про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , постійно до дня смерті, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син (а.с.20, 129 зворот).

24.06.2022 р. постановою приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено спадкоємцю ОСОБА_2 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що вже оформлено Свідоцтво про право на спадщину за спадкоємицею другої черги за законом на дану частку житлового будинку та проведено державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.10).

Статтею 316 ЦК України закріплено поняття права власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

В постанові КЦС ВС від 12 грудня 2018 року у справі N 442/7505/14-ц зроблено висновок щодо специфічності конструкції права спільної часткової власності, а саме існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків. Аналіз статті 361 ЦК України дозволяє зробити висновок, що об`єктом розпорядження співвласника є частка у праві спільної часткової власності, а не частка у майні. Тобто право самостійного розпорядження часткою у праві власності, не тотожне розпорядження частиною майна. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному з співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна.

Відповідно до ст. ч.1, 3, 4 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Також ст. 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як вказано в Постанові Верховного суду України від 16.01.2012 у справі № 6-81цс11, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених пунктами 13 частини 1 статті 365 ЦК України, з обов`язковою умовою, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника і членам його сімї, та попереднє внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до постанови Верховного суду України від 02.06.2014 у справі № 6-68цс14 саме ця обставина є визначальною під час вирішення спору про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У матеріалах інвентаризаційної справи №99 АДРЕСА_1 на ст.16, яка була оглянута у судовому засіданні, міститься дублікат Свідоцтва про право власності на частину у спільному майні подружжя від 10.12.1986 р., зареєстрованого в реєстрі №2-2117, виданого державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Дем`яненко Л.П., на підставі ст.22 КЗпШС і згідно із заявами подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , що проживають в с. Обарів Рівненського р-ну, Рівненської обл., засвідчено, що у спільному майні подружжя, набутого ними протягом зареєстрованого шлюбу, право власності на частину належить ОСОБА_9 . Спільне сумісне майно названого подружжя, право власності на яке кожного із них засвідчується у вказаних долях складається із: житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Обарів Рівненського р-ну, Рівненської обл. на основі довідки виконкому Обарівської сільської ради народних депутатів Рівненського району Рівненської області №85 від 08.12.1986 р., розміщеного на земельній ділянці, закріпленій за радгоспом «Здобуток Жовтня», зареєстрованого на ім`я одного із подружжя, а саме ОСОБА_3 на підставі запису в погосподарській книзі виконкому Обарівської сільської Ради народних депутатів №497.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердженнявиділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , тобто відсутні будь-які підстави, передбаченні ст.ст. 364, 365 ЦК України, які б свідчили про припинення їх спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому суд не бере до уваги твердження відповідачки за первісним позовом ОСОБА_1 про те, що у ОСОБА_3 та його дочки ОСОБА_4 були окремі господарства і вони проживали окремо, хоча і були зареєстровані за однією поштовою адресою, однак у різних господарствах, з посилання на витяги із погосподарських книг, оригінали яких були оглянуті у судовому засіданні.

Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на момент смерті її батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно не проживала з батьком та не прийняла спадщину після його смерті.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

З урахуванням зазначеного, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів непроживання вказаних осіб за місцем реєстрації та обставин, які б свідчили про втрату особами права користування спірним житловим будинком, суд доходить висновку про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 постійно проживали на час відкриття спадщини за місцем реєстрації, а отже ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті батька.

Надаючи оцінку показанням свідків та показанням позивачки за зустрічним позовом в якості свідка, судом береться до уваги, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили, що вони проживають віддалено від спірного будинку, їх перебування у будинку було епізодичне. А показання позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 про передачу у 2012 році їй донькою спадкодавця ОСОБА_4 сертифікату на земельну частку (пай), належну ОСОБА_3 , на думку суду, свідчить саме про прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті свого батька.

З вище наведених мотивів, суд дійшов висновку про необґрунтованість зустрічного позову, тому вважає необхідно відмовити позивачці щодо вимоги про встановлення факту що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_4 постійно не проживала з батьком ОСОБА_3 та не прийняла спадщину після його смерті.

За правилами ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 3 та ч.5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Частиною 1 статті 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняттяспадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також у інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Відповідно до умов п.1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі по тексту Порядок №296/5) при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Відповідно до вимог п.2.2 глави 10 розділу II Порядку №296/5 при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, або зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Факт спільного проживання, ведення спільного господарства, спільної реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується довідкою, виданою Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області від 15 лютого 2022 року за № 140,довідкою, виданою Обарівською сільською радою від 14.12.2011 р. №2134, актовим запис про смерть №37 від 13.12.2011, згідно якого вбачається, що похованням ОСОБА_3 , займалась його донька ОСОБА_4 .

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 в порядку нормч. 3 та ч.5 ст. 1268 ЦК України після смерті батька ОСОБА_3 прийняла спадщину, а саме: 1/2 частку житлового будинку в АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь, села Бронники, Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 було складено заповіт за №40 від 17.01.2008 року, яким останній заповів: 1/2 частку житлового будинку та земельну ділянку яка знаходиться біля будинку, на користь сестри ОСОБА_6 , однак остання відповідно до ч.1 ст. 1273, ст.1270 ЦК України у визначений законом строк заяву про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини не подавала.

Також, в матеріалах спадкової справи №328/2012, яка перебувала в провадженні Рівненської районної державної нотаріальної контори з 29.05.2012 року по 30.03.2013 року, наявний актовий запис про смерть №17 від 13.12.2011 року, виданий Виконкомом Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, в пункті 12 вказано, особу заявника ОСОБА_4 та її адресу: АДРЕСА_1 , що збігається з адресою померлого ОСОБА_3 , тому суд вважає, що в державного нотаріуса Кутецької В.В. була наявна інформація про можливого спадкоємця, однак останньою не було вчинено дій для перевірки її права на успадкування майна померлого. (а.с.161 зворот). Крім того, матеріали вказаної спадкової справи не містять Свідоцтва про смерть спадкодавця, а лише актовий запис про смерть №17 від 13.12.2011 року, виданий Виконкомом Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Так, аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що в супереч вище вказаних норм цивільного законодавства державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В. не вчинивши дій для перевірки спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяв ОСОБА_1 від 29.05.2012 року про прийняття спадщини та від 30.03.2013 року про видачу свідоцтва про право на спадщину, із зазначенням в них неправдивої інформації щодо спадкоємців першої черги, 30.03.2013 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №1-103 30.03.2013 року, в якому посвідчено що спадкоємцем ОСОБА_3 є його сестра ОСОБА_1 та спадщина складає право на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь, села Бронники, Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Так, згідно ст.1301 ЦК України вказане свідоцтво свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №1-103 30.03.2013 року необхідно визнати недійсним.

Тому, позовна вимога ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 березня 2013 року, яке видане державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В. на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстроване в реєстрі за № 1-103, підлягає до задоволення.

Відносно, позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання недійснимсвідоцтво про право на спадщину за законом від 16.07.2021 р., видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Кутецькою В.В. на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстроване в реєстрі за № 486, суд прийшов до висновку про її задоволення також з наступних підстав.

Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка враховуючи вище наведені доводи, як спадкоємець першої черги прийняла спадщину після батька ОСОБА_3 , її спадкоємцем є син ОСОБА_2 , який на момент смерті матері був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою Городоцькою сільською радою Рівненського району Рівненської області від 15.02.2022 року за № 141.

Отже, відповідно до ч. 3 та ч.5 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , а саме на 1/2 частку житлового будинку в АДРЕСА_1 , яку остання отримала у власність на підставі Заповіту ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , посвідченого виконавчим комітетом Обарівської районної ради Рівненського району, Рівненської області від 28.08.1996 року за №24; та спадкове майно ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - 1/2 частка житлового будинку в АДРЕСА_1 , належної йому за свідоцтвом про право власності видане Виконавчим комітетом Рівненської районної ради від 10.03.1988 року; права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь», села Бронники, Рівненського району Рівненської області, розміром 3,82 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належної йому, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) №4165 від 13.11.2002 року.

Так, аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що в супереч вище вказаних норм цивільного законодавства приватним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В., не вчинено дій для перевірки спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви ОСОБА_1 від 29.05.2012 року про прийняття спадщини та від 16.07.2021 року про видачу свідоцтва про право на спадщину, в яких не вказано щодо спадкоємців першої черги, видано свідоцтво, зареєстроване в реєстрі 16.07.2021 №486, про право на спадкування за законом, яким встановлено що спадкоємцем майна ОСОБА_3 на 1/2 частка житлового будинку в АДРЕСА_1 , є його сестра ОСОБА_1 . Так, згідно ст.1301 ЦК України вказане вище свідоцтво, зареєстроване в реєстрі 16.07.2021 №486, про право на спадкування за законом необхідно визнати недійсним та скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 за № 43015665 від 16.07.2021 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 59315657) щодо 1/2 частки житлового будинку, в АДРЕСА_1 , проведеного на підставі вище вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України № 1952 відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цьогоЗакону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції на час ухвалення судом рішення у справі, способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

З огляду на наведене, суд вважає, що є підставною вимога про скасування державної реєстрації права власності за новим власником, яка проведена відповідно до свідоцтва про права на спадщину, яке визнано судом недійсним.

Отже, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Факт видачі спадкоємцю свідоцтва про право власності в порядку спадкування на спадкове майно, право на яке має інший спадкоємець, або видача свідоцтва особі, яка не має прав на спадщину, доводить порушення прав та інтересів особи, і саме тому перебіг позовної давності необхідно пов`язувати із фактом видачі свідоцтва про право на спадщину другому із спадкоємців (чи особі, яка не є спадкоємцем), а у разі якщо особа, права та інтереси якої порушені видачею такого свідоцтва, доведе, що про існування такого свідоцтва, яким порушуються її права, їй стало відомо пізніше, то перебіг позовної давності варто пов`язувати саме з таким моментом.

На це вказала об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 5 вересня 2022 року у справі № 385/321/20.

Тому, аналізуючи доводи представників сторін з приводу позовної давності щодо вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2021 р., видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Кутецькою В.В. на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в реєстрі за №486, то на переконання суду, позивач ОСОБА_2 , який достовірно дізнавшись про порушення свого права 10.02.2022 р. після отримання Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 18), звернувся до суду з позовом у серпні 2022 року, вчиняючи при цьому ряд дій, спрямованих на відновлення порушеного права, не пропущено строку позовної давності, оскільки встановлене судом порушення прав позивача є триваючим і таким, що впливає на реалізацію ним права власності, яке є непорушним, а відтак підлягає судовому захисту.

Крім цього, суд визнає поважними причини пропуску строку позовної давності позивачем за первісним позовом у частині вимог щодо вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2013 р., видане державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою В.В. на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 1-103; оскільки пропорушення своїх прав та законних інтересів йому стало відомо лише після ознайомлення з матеріалами спадкової справи №328/2012, витребуваної згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 01.06.2022 р. у справі №570/5941/21 та отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2022 р. вих. №537/02-31, виданої приватним нотаріусом Рівненського нотаріального округу Дацюк С.Г., а саме 24.06.2022 р.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18) зазначено, що можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті15,16,20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Аналіз статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення відповідного права можна було отримати раніше.

За таких обставин, оцінивши всі доводи сторін в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов є обґрунтованим, доведеним належними, допустимими і достатніми доказами, а тому підлягає до задоволення.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Поновити позивачу за первісним позовом ОСОБА_2 строк для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів.

Первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Кутецька Вікторія Володимирівна, приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Дацюк Світлана Георгіївна про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину - задоволити повністю.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 березня 2013 року, видане державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Кутецькою Вікторією Володимирівною на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстроване в реєстрі за № 1-103.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 липня 2021 року, видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Кутецькою Вікторією Володимирівною на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстроване в реєстрі за № 486.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 за № 43015665 від 16.07.2021, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 59315657 щодо 1/2 частки житлового будинку, в АДРЕСА_1 , проведеного на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.07.2021 року, зареєстроване в реєстрі за № 486.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , сплачений судовий збір в розмірі 1984,80 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на момент смерті її батька батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно не проживала з батьком та не прийняла спадщину після його смерті відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Кутецька Вікторія Володимирівна, вул. Яворницького, буд. 36, м. Рівне, 33001;

Приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Дацюк Світлана Георгіївна, 33001, вул. Петра Могили, буд.22 б, каб. №205, м. Рівне.

Повне судове рішення виготовлено 25.01.2024 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.