ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1008/24 Справа № 185/531/23 Суддя у 1-й інстанції - Юдіна С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Керівника Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2023 року Керівник Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Павлоградської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просив суд: стягнути з відповідачки на користь місцевого бюджету м. Павлограда, дохід отриманий від безпідставно набутого майна (орендна плата), внаслідок використання земельної ділянки комунальної власності без правовстановлюючих документів за період з 01.01.2020 року по 31.07.2022 в сумі 147 153, 10 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову прокурор зазначив, що на підставі рішення Павлоградської міської ради ФОП ОСОБА_2 затверджено проект відведення на земельну ділянку площею 0, 2600 га на АДРЕСА_1 . Зазначена земельна ділянка надана у короткострокову оренду строком на 5 років. 01.07.2007 року між Павлоградською міською радою та ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,2600 га. кадастровий номер :01:013:0073, для організації цеху з виробництва пінобетону, в довгострокову оренду строком на 10 років, однак ФОН ОСОБА_2 до Павлоградської міської ради з питань укладення додаткової угоди про поновлення строку оренди не зверталась. 17.03.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна серія НМА № 226805, а саме ангару металевого загальною площею 449, 98 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, відповідно до даного договору зазначено, що земельна ділянка на якій розташовано відчужуване нерухоме майно, загальною площею 0,2600 га кадастровий номер :01:013:0073 перебуває в комунальній власності Павлоградської міської ради. Договір посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за № 303. 17.03.2017 року відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на споруду, металевий ангар загальною площею 449,98 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 . Однак з 17.03.2017 року до теперішнього часу ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради з питань передачі спірної земельної ділянки в оренду не зверталася, використовувала земельну ділянку без правовстановлюючих документів, внаслідок чого орендну плату не сплачувала. 24.06.2021 року, 18.11.2021 року, 22.08.2022 року комісією Павлоградської міської ради були складені акти про визначення збитків власнику землі - Павлоградській міській раді. Акти затверджені рішеннями виконавчого комітету Павлоградської міської ради та надіслані на адресу відповідача. Згідно акту від 22.08.2022 року сума збитків нанесених ОСОБА_3 територіальній громаді м. Павлограда за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів становить 290 984, 40 грн. Крім того, на адресу відповідача неодноразово направлялися листи де її повідомляли про те, що внаслідок не укладення відповідного договору оренди спірної земельної ділянки, на якій розташовано належне їй майно, не сплачено орендну плату за користування земельною ділянкою. Органом, який має право розпоряджатися земельними ділянками комунальної власності територіальної громади м. Павлограда є Павлоградська міська рада. Разом з тим, Павлоградська міська рада до суду з питань стягнення з ОСОБА_1 доходу отриманого від безпідставно набутого майна, не зверталась, обмежившись лише систематичним листуванням, тим самим самоусунулась від виконання покладених на неї державою обов`язків. Через неналежне виконання посадовими особами Павлоградської міської ради які не вжили відповідних заходів щодо стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки, з урахуванням позовної давності з ОСОБА_1 можливо стягнути заборгованість лише в період з 01.01.2020 по 31.07.2022 роки, яка становить 147 153, 10 грн. (том 1 а.с.2-25).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2023 року позов Керівника Павлоградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету міста Павлограда в особі Павлоградської міської ради дохід, отриманий від безпідставно набутого майна (орендна плата), внаслідок використання земельної ділянки комунальної власності без правовстановлюючих документів, за період з 01.01.2020 року 31.07.2022 року в сумі 147 153 (сто сорок сім тисяч сто п`ятдесят три) гривні 10 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Дніпропетровської області судовий збір сплачений при подачі позову в розмірі 2 481 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. (том 1 а.с.251-255).

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду 1 інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог (том 2 а.с.1-7).

В порядку ст. 360 ЦПК України від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, а також безпідставність доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Павлоградської міської ради № 294-17/У від 10.04.2007 вирішено затвердити фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 проект відведення земельної ділянки площею 0,2600 га на АДРЕСА_1 . Пунктом 2.4 рішення, вказана земельна ділянка надана ФОП ОСОБА_2 для організації цеху з виробництва пінобетону в короткострокову оренду строком на 5 років. Крім того, п. 3, зобов`язано ОСОБА_2 , в тому числі звернутися, до відділу земельно-ринкових відносин Павлоградської міської ради для укладання договору оренди земельної ділянки та звернутися до Павлоградського відділу Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» для забезпечення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки (том 2 а.с.33).

01.07.2007 року між Павлоградською міською радою та ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,2600 га. забудовані землі, кадастровий номер :01:013:0073, для організації цеху з виробництва пінобетону, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 в довгострокову оренду строком на 10 років (том 2 а.с. 34, 35).

Рішенням Павлоградської міської ради № 649-23/VI від 01.08.2012 року ФОП ОСОБА_2 поновлено строк дії договору оренди земельної ділянки № 10 від 01.07.2007 року в довгострокову оренду на строк 10 років (том 2 а.с.39).

17.03.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна серія НМА № 226805, а саме ангару металевого, позначеного на плані земельної ділянки літерою «В» загальною площею 449,98 кв.м., розташованого за адресою : АДРЕСА_1 . У пункті 5 Договору зазначено, що земельна ділянка на якій розташоване відчужуване нерухоме майно, загальною площею 0,2600 га. кадастровий номер :01:013:0073, перебуває в комунальній власності Павлоградської міської ради. Договір посвідчено приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Іщиком М.В. та зареєстровано в реєстрі за № 303 (том 1 а.с. 8).

20.03.2017 року ФОП ОСОБА_2 звернулась до Павлоградської міської ради із заявою про припинення права користування земельною ділянкою площею 0,2600 га. для організації цеху із виробництва пінобетону, розташованого по АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 9).

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на споруду, металевий ангар загальною площею 449,98 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 17.03.2017 року за ОСОБА_1 (том 1 а.с. 29).

Відповідно до актів обстеження земельної ділянки від 17.11.2021 року та 19.08.2022 року спірна земельна ділянка площею 0, 2600 га знаходиться на території північного промвузла АДРЕСА_1 . Земельна ділянка сформована. Відомості про земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка площею 0,2600 га має кадастровий номер :01:013:0073. Територія земельної ділянки огороджена залізобетонним парканом. В`їзд на територію здійснюється через металеві ворота, вільний доступ на територію земельної ділянки відсутній. Під час візуального огляду комісією встановлено, що на території земельної ділянки знаходиться цегляна одноповерхова недобудована будівля, 2 дерев`яні споруди та металеві ворота (том 1 а.с. 96-101).

Відповідно до листів Павлоградської міської ради № 1075 від 08.12.2021 року, № 350 від 26.10.2022 року, до Павлоградської міської ради ОСОБА_1 з пропозицією щодо надання земельної ділянки площею 0,2600 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:013:0073 в оренду не зверталась, відповідне рішення Павлоградською міською радою не приймалося. З питання надання дозволу на розроблення будь-якої документації із землеустрою ОСОБА_1 не зверталась до Павлоградської міської ради та відповідно рішення з даного питання прийнято не було.

Натомість Павлоградською міською радою відповідачка неодноразово запрошувалась на засідання комісії з питань визначення та відшкодування збитків.

24.06.2021 року, 18.11.2021 року, 22.08.2022 року комісією для визначення збитків власнику землі - Павлоградській міській раді складені акти де розраховані збитки. Так згідно останнього акту від 22.08.2022 року розмір збитків за період з 17.03.2017 року по 31.07.2022 року які зазнав місцевий бюджет м. Павлограда у вигляді неодержаного доходу, який можливо було б реально одержати за умови сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,2600 га з кадастровим :01:013:0073 по АДРЕСА_1 становить 290 984, 40 грн. (том 1 а.с. 46-49, 54-57, 65-69).

Вказані акти були затверджені рішеннями виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 28.07.2021 року № 642, 08.12.2021 року № 1057, 01.09.2022 року № 859 (том 1 а.с. 51,60, 64).

Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, згідно з переліками наданими Павлоградською міською радою, ОСОБА_1 як платник орендної плати з фізичних осіб відсутня. Згідно даних інформаційно-телекомунікаційної системи ГУ ДПС Голота М.О. як платник плати за землю відсутня (том 1 а.с. 111).

Крім того, згідно відповіді Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 8133-22 від 01.11.2022 року, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єкту нерухомого майна станом на 11.10.2022 року відомості, щодо наявності у ОСОБА_1 оформленого відповідно до законодавства права власності та/або чинного права користування земельними ділянками по фактичному розміщенню нерухомого майна у м. Павлоград не зареєстровані. Також відповідно до переліків договорів оренди землі, наданих органами місцевого самоврядування у відповідності до п. 288.1 ст. 288 ПКУ за 2017-2018 роки, діючі договори оренди земельних ділянок відсутні (том 1 а.с. 114,115).

Добровільна сплата ОСОБА_1 доходу, отриманого від безпідставно набутого майна (орендна плата) за користування спірною земельною ділянкою не надходила (том 1 а.с. 88).

Надана представником відповідача довідка про знищення/знесення майна видана ФОП ОСОБА_4 із реєстраційним номером DT01:9225-2045-4791-3679, а саме знищення ангару металевого літера «В» підтверджує факт знищення вказаного майна станом на 15.03.2023 року.

Витяг з Державного реєстру речових прав від 27.06.2023 року про припинення речового права на об`єкт нерухомого майна реєстраційний № 124 металевий ангар, загальною площею 449,98 кв.м. розташований за адресою : АДРЕСА_1 , у зв`язку з знищенням, підтверджує факт що до 27.06.2023 року за ОСОБА_1 володіла вказаним об`єктом нерухомого майна.

Жодного належного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження факту знищення нерухомого майна, належного відповідачці у 2019 році або припинення її права власності на зазначене майно з 2019 року суду не надано.

Отже, докази надані представником відповідача щодо знищення майна відповідачки, а саме довідка від 15.03.2023 року, витяг з Державного реєстру про припинення речового права ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна, ангару металевого за адресою: АДРЕСА_1 не мають відношення до суті спору, оскільки прокурором заявлені вимоги за період з 01.01.2020 по 31.07.2022 року.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 922 від 24.05.2021 року (а.с. 95), нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :01:013:0073 площею 0,2600 га розташованої по АДРЕСА_1 , становить 1 717 740, 71 грн.

Відповідно до листа відділу № 7 управління з надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 171/44-21 від 01.12.2021 року, коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення становлять за 2019 рік 1,0, за 2020 рік 1,0 за 2021 -2022 рік 1,1.

Вказана земельна ділянка відносяться до земель комунальної форми власності.

Рішенням Павлоградської міської ради № 432-18/VІ від 29.12.2011 «Про затвердження порядку встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Павлограда», затверджена орендна ставка згідно цільового призначення землі до 31.12.2021 року - 3%, а відповідно до рішення № 292-10/VІІI від 30.06.2021 «Про затвердження порядку встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території м. Павлоград» з 01.01.2022 4%.

Прокурором у позові надано розрахунок доходу отриманого ОСОБА_1 від безпідставного набутого майна з 17.03.2017 року по 31.07.2022 рік. Однак із врахуванням строку позовної давності до стягнення заявлені вимоги за період з 01.01.2020 по 31.07.2022 року в сумі 147 153, 10 грн., а саме за 2020 рік 51 532,22 грн., за 2021 рік 51 532, 22 грн., з 01.01.2022 по 31.07.2022 (за 7 місяців) 44 088,66 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив із законності та доведеності таких вимог.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами сторони позивача, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно із статтею 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору (оренди, емфітевзису, суперфіцію).

Як вбачається із положень статті 120 ЗК України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Судом першої інстанції встановлено, що Павлоградська міська рада неодноразово зверталася до відповідачки з листами № 642 від 18.10.2022 року, № 1074 від 08.12.2021 року та повідомляла про використання нею земельної ділянки без правовстановлюючих документів, внаслідок чого не надходила до бюджету орендна плата. Крім того, з метою добровільного відшкодування збитків на адресу відповідачки направлялись матеріали, затверджені рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 28.07.2021 року № 642 разом та повідомленням. Відповідачка як фактичний користувач земельної ділянки з моменту надання спірної земельної ділянки у користування не вчинила жодних дій, спрямованих на оформлення договору оренди.

Судом також встановлено, що відповідачка до 27.06.2023 року правомірно володіла об`єктом нерухомого майна, а саме металевим ангаром, загальною 449, 98 кв.м. розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , на спірній земельній ділянці. Проте відповідне право щодо вказаної земельної ділянки за нею не зареєстровано.

Доводи апеляційної скарги, що в порушення ст.126-1 Земельного кодексу України, рішенням Павлоградської міської ради № 649-23/VI від 01.08.2012 ФОП ОСОБА_2 поновлено строк дії договору оренди спірної земельної ділянки від 01.07.2007 на 10 років , таким рішенням внесені зміни до суттєвих умов договору, а саме змінено розмір орендної плати з 1/12 трикратного розміру земельного податку на трикратний розмір земельного податку, тому договір оренди не може бути продовжений без укладення додаткової угоди.

Тож апелянт вважає, що є усі підстави вважати, що договір оренди не продовжено на новий термін та станом на дату укладання договору купівлі-продажу він не був дійсним.

Разом з цим, колегія суддів відхиляє таке твердження, так як воно не відповідає дійсності з огляду на те, що рішенням Павлоградської міської ради №294-17/У від 10.04.2007, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 затверджено проект відведення на земельну ділянку площею 0,2600 га на АДРЕСА_1 та надано у короткострокову оренду строком на 5 років для організації цеху з виробництва пінобетону. На підставі зазначеного рішення 01.07.2007 між Павлоградською міською радою та ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,2600 га, кадастровий номер :01:013:0073, для організації цеху з виробництва пінобетону яка розташована за вказаною вище адресою, строком на 5 років.

Договір оренди зареєстрований у Павлоградському відділі Дніпропетровської регіональної ДП «Центр ДЗК», про що 01.07.2007 у Державному реєстрі земель вчинено запис №10. Надалі, 28.01.2008 між Павлоградською міською радою та ФОП ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до вказаного вище договору оренди земельної ділянки, та до п. 8 договору оренди внесені такі зміни: «Орендна плата вноситься «Орендарем» у формі та розмірі 1/12 частини трикратного розміру земельного податку згідно пункту 8 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» на рахунок №0032 місцевого бюджету м. Павлограда, Банк УДКУ «Казна-Дніпро», м. Дніпропетровськ, код 24237540, МФО 805012, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Код бюджетної класифікації 13050500.

Тобто, відповідно до додаткової угоди, орендна плата у формі та розмірі 1/12 частини трикратного розміру земельного податку, вноситься Орендарем щомісяця протягом всього року, тобто 12 місяців.

Також, п. 1.6 рішення Павлоградської міської ради №649-23/VI від 01.08.2012, ФОП ОСОБА_2 поновлено строк дії договору оренди 4 земельної ділянки площею 0,2600 га по АДРЕСА_1 , для організації цеху з виробництва пінобетону, в довгострокову оренду строком на 10 років. Визначено річну орендну плату за користування цією земельною ділянкою в трикратному розмірі земельного податку згідно Порядку встановлення розмірів орендної плати на земельні ділянки, розташовані на території Павлоградської міської ради, затвердженого рішенням сесії Павлоградської міської ради від 29.12.2011 року №432-18/УІ. Орендна плата, встановлена у формі та розмірі 1/12 частини трикратного розміру земельного податку, яка вноситься Орендарем щомісяця протягом всього року та річна орендна плата за користування спірною земельною ділянкою в трикратному розмірі земельного податку є одним і тим самим розміром орендної плати.

Таким чином рішенням Павлоградської міської ради №649-23/VI від 01.08.2012 поновлено ФОП ОСОБА_2 строк дії договору оренди спірної земельної ділянки на тих самих умовах.

Виходячи із викладеного вище, твердження апелянта про те, що рішенням Павлоградської міської ради № 649-23/VI від 01.08.2012 внесені зміни до суттєвих умов договору оренди є помилковими.

Разом з цим, ФОП ОСОБА_2 до Павлоградської міської ради, з питань укладання додаткової угоди про поновлення строку оренди вищевказаної земельної ділянки, так і не звернулась. Договір оренди земельної ділянки площею 0,2600 га, кадастровий номер :01:013:0073, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 01.07.2007 між Павлоградською міською радою та ФОП ОСОБА_2 , припинив свою дію 02.07.2012 у зв`язку із закінченням терміну дії такого договору, а не з інших підстав.

При цьому, ФОП ОСОБА_2 фактично продовжувала використовувати спірну земельні ділянку без оформлення правовстановлюючих документів для розміщення нерухомого майна, яке належало їй на праві власності - металевого ангару, площею 449,98 кв.м.

Зазначене підтверджується заявою ФОП ОСОБА_2 до відділу земельно-ринкових відносин Павлоградської міської ради від 20.03.2017 про припинення права користування земельною ділянкою площею 0,2600 га за адресою: АДРЕСА_1 , копія якої долучена до матеріалів позовної заяви. Разом з цим, факт перебування спірної земельної ділянки в користуванні ФОП ОСОБА_2 , на підставі договору оренди такої земельної ділянки та підстави припинення договору оренди не є предметом розгляду у справі №185/531/23 та жодним чином не впливає на фактичні обставини справи.

Доводи апеляційної скарги, що у ОСОБА_1 не виникло право користування земельною ділянкою комунальної власності, кадастровий номер :01:013:0073 площею 0,2600 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки остання до Павлоградської міської ради з вказаного питання не зверталась та відповідний договір оренди не укладала, автоматично попередній договір оренди не продовжено, а відтак обов`язок зі сплати за користування спірною земельною ділянкою у Відповідача відсутній, колегія суддів відхиляє, як такі, що не відповідають дійсності з огляду на наступне.

Правовий механізм переходу права на землю пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у ст.377 Цивільного кодексу України. Відповідно до зазначеної статті закону, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Відповідно до ч.2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 1 статті 134 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Крім того, ч. 2 цієї статті передбачено, що не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі, зокрема, розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Апелянт зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на спірній земельній ділянці з 17.03.2017 розташоване нерухоме майно, яке належить на праві власності Відповідачу, а саме ангар металевий, загальною площею 449,98 кв.м. Тобто не заперечує факт розташування на спірній земельній ділянці нерухомого майна, належного відповідачу на праві власності.

Таким чином, з моменту придбання у власність об`єкту нерухомості - ангару металевого, загальною площею 449,98 кв.м., розташованої на земельній ділянці, кадастровий номер :01:013:0073 площею 0,2600 га, у Відповідача виникло право на отримання спірної земельної ділянки в користування без проведення земельних торгів.

При цьому, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки. Однак, з моменту придбання у власність Відповідачем об`єкту нерухомості на спірній земельній ділянці, тобто з 17.03.2017 по теперішній час остання не зверталась до Павлоградської міської ради з питань надання в оренду вищевказаної земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 достовірно обізнана про користування спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомості, що розташований на спірній земельній ділянці, а саме з 17.03.2017.

Відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та п.14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

За приписами ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

За змістом пункту 4 частини 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 цього кодексу застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. В свою чергу, у зобов`язанні з безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами, в) вартість безпідставного збагачення. Тягар доказування відсутності підстав для збереження майна лежить на власнику майна. При цьому, під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої. Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності.

Разом з тим, обов`язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових затрат він зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав). При цьому на відміну від зобов`язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за п. 4 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України вина не має значення, оскільки важливим є сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

В апеляційній скарзі неодноразово наголошується на відсутності у ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на земельну ділянку комунальної власності, кадастровий номер :01:013:0073 площею 0,2600 га, на якій розташоване нерухоме майно належне на праві власності останній.

Також, матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою, чим в свою чергу підтверджує факт використання Відповідачем цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного Господарського суду від 02.06.2020 у справі № 922/2417/19 дійшли до висновку про те, що за таких обставин Відповідач як фактичний користувач земельною ділянкою, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №925/1370/20, шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільноправова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі від початку правовідношення, та у переданні відповідного майна тій особіпотерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Разом з цим, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.

Отже, ОСОБА_1 , як набувач нерухомого майна, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшила вартість власного майна, а Павлоградською міською радою втрачено належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто має місце факт безпідставного збереження орендної плати Відповідачем за рахунок коштів, належних Павлоградській міській раді.

Таким чином, суд 1 інстанції дійшов до обґрунтованих висновків, що з Відповідача підлягає стягненню дохід, отриманий від безпідставно набутого майна (орендна плата), внаслідок використання земельної ділянки комунальної власності без правовстановлюючих документів, в сумі 147 153,10 грн

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: