КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №372/1990/18 Головуючий у І інстанції - Кравченко М.В.
апеляційне провадження №22-з/824/142/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
01 лютого 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Гуля В.В.,
суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.
за участю секретаря судового засідання Ольшевського П.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Бацай Вікторія Юріївна, виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про визнання договору дарування недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року, -
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, ТОВ «Порше Мобіліті» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалено при неповному з`ясуванні судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» - задоволено.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року - скасовано та ухвалено по справі нове судове рішення.

Позов ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Бацай В.Ю., виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про визнання договору дарування недійсним - задоволено.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки серії та номер 2016 від 14 листопада 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Бацай В.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №2016, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ділянка НОМЕР_1 , кадастровий номер :01:019:0070.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» по 14 978 грн судового збору з кожного, а всього 29 956 грн.

16 серпня 2024 року від позивача ТОВ «Порше Мобіліті» до апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить постановити додаткову постанову, якою: скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, серія та номер: 32356615, видане 14 листопада 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Бацай Вікторією Юріївною Обухівського районного нотаріального округу Київської області, яким право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41803817 від 26 червня 2018 року, виданий державним реєстратором Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області Василенко Інною Олександрівною, яким право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначає, що апеляційним судом при ухваленні судового рішення - постанови Київського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року не ухвалено рішення щодо інших заявлених позовних вимог, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та встановивши, що під час прийняття постанови апеляційним судом не вирішено питання щодо позовних вимог, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, колегія суддів доходить висновку про необхідність ухвалити додаткове судове рішення, задовольнивши вимоги заяви, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє у задоволенні заяви.

Згідно частини другої статті 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилася невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Перелік підстав, за яких може бути постановлено додаткове рішення, є вичерпним.

Отже, додатковими судовими рішеннями є додаткова ухвала, додаткове рішення чи додаткова постанова, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням. Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України і воно не може змінити суті основного рішення.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі №760/34441/19.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом ТОВ «Порше Мобіліті», з урахуванням прийнятих до розгляду судом першої інстанції змінених позовних вимог, просило визнати недійсним договір дарування земельної ділянки серії та номер 2016 від 14 листопада 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Бацай В.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 2016, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно якого передано безоплатно у власність (подаровано) земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:019:0070; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, серія та номер: 32356615, видане 14 листопада 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Бацай В.Ю. Обухівського районного нотаріального округу Київської області, яким право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41803817 від 26 червня 2018 року, видане державним реєстратором ВК Обухівської міської ради Київської області Василенко І.О., яким право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2 , а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» - задоволено.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року - скасовано та ухвалено по справі нове судове рішення.

Позов ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Бацай В.Ю., виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про визнання договору дарування недійсним - задоволено.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки серії та номер 2016 від 14 листопада 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Бацай В.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №2016, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ділянка НОМЕР_1 , кадастровий номер :01:019:0070.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» по 14 978 грн судового збору з кожного, а всього 29 956 грн.

Проте, судом апеляційної інстанції не вирішено позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, серія та номер: 32356615, виданого 14 листопада 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Бацай В.Ю. Обухівського районного нотаріального округу Київської області, яким право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 ; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41803817 від 26 червня 2018 року, виданого державним реєстратором Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області Василенко І.О., яким право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2 , з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення.

Так, судом установлено, що між Позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №5001 1121 від 02 грудня 2013 року.

ОСОБА_1 порушено умови кредитного договору, внаслідок чого у останнього перед позивачем утворилась заборгованість.

На забезпечення виконання кредитного договору між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено договір застави від 06 грудня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Еаліушко І.А., зареєстрованим в реєстрі за №1061.

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Бацай В.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 868, набув право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки - :01:01 9:0070.

Станом на 04 серпня 2014 року на території земельної ділянки без отримання передбачених законом дозвільних документів велось самочинне будівництво, а станом на 07 вересня 2014 року на території земельної ділянки розміщено об`єкт самочинного будівництва - будинок із двох скатним дахом.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору та наявною заборгованістю перед позивачем, останній звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. вчинено виконавчий напис №841 від 21 червня 2015 року.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві Гаєвським С.М. 26 червня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 (далі - «ВП НОМЕР_3») з примусового виконання виконавчого напису №841 від 21 червня 2015 року.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору та наявною заборгованістю перед ТОВ «Порше Мобіліті», позивач звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено заочне рішення від 22 грудня 2015 року у справі №755/17078/15, яким позовні вимоги задоволено частково, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» стягнуто 822 575,22 грн.

Старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Гаєвським С.М. в межах ВП НОМЕР_3 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 11 січня 2016 року, якою накладено арешт на все майно, що належить відповідачу ОСОБА_1 .

Арешт майна знято лише 16 лютого 2017 року.

Апеляційним судом міста Києва ухвалено рішення від 23 серпня 2016 року по справі 755/17078/15, яким заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року змінено, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» стягнуто 799 288,81 грн.

Головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Борискевич А.І. 04 червня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №755/17078/15 від 28 вересня 2016 року.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 листопада 2016 року, а саме: після набрання законної сили судовим рішенням по справі №755/17078/15; після відкриття ВП НОМЕР_2; за наявності арешту всього майна, що належить ОСОБА_1 та заборони його відчуження у межах ВП НОМЕР_3, укладено Договір дарування земельної ділянки від 14 листопада 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Бацай В.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №2016.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Бацай В.Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, серія та номер: 32356615, від 14 листопада 2016 року, яким право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 .

Відповідачем ОСОБА_2 , у порядку статті 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з метою «узаконення» самочинного будівництва, подано до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Обухівської міської ради Повідомлення від 21 липня 2017 року, зареєстроване за вх.№742 про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта / про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта.

Також, ОСОБА_2 подано до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Обухівської міської ради Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 11 червня 2018 року, зареєстрованого за номером: КС41 від 12.06.2018 року.

Державним реєстратором Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області Василенко Інною Олександрівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41803817 від 26 червня 2018 року, яким право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2 .

Із встановлених обставин випливає, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню на підставі рішення суду у справі 755/17078/15, що набрало законної сили 23 серпня 2016 року.

ОСОБА_1 з метою уникнення відповідальності та для ухилення від виконання судового рішення, при наявності арешту на все належне йому майно, здійснив відчуження належної йому земельної ділянки, на якій розміщено об`єкт самочинного будівництва, будинок із двохскатним дахом, на користь свого близького родича - ОСОБА_2 .

Відчуження належного ОСОБА_1 майна призвело до відсутності будь-якого іншого майна у останнього, що фактично унеможливило виконання судового рішення у справі 755/17078/15, яке набрало законної сили, а саме стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті».

ОСОБА_2 , з метою приховування дійсних обставин, вчинено дії по «узаконенню» об`єкту самочинного будівництва, шляхом подання до органів державної влади недостовірних відомостей про початок та закінчення будівництва, в результаті чого оформлено право власності на житловий будинок.

Отже, на момент відчуження ОСОБА_1 достовірно знав про зміст рішення у справі №755/17078/15, оскільки був присутній під час судового розгляду справи як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції та подав касаційну скаргу на рішення суду апеляційної інстанції у справі №755/17078/15, а отже, міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на відчужене нерухоме майно.

Разом з тим, договір дарування земельної ділянки укладено між близькими родичами, при цьому ОСОБА_1 після відчуження земельної ділянки на користь матері продовжує фактично володіти та користуватися земельною ділянкою, що свідчить про те, що дії сторін договору спрямовані на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до близького родича з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів.

З викладеного випливає, що у спірному договорі дарування наявні ознаки фіктивності правочину, а відтак відповідно до частини 2 статті 234 Цивільного кодексу України такий правочин визнається судом недійсним.

Окрім того, договір дарування вчинено сторонами із порушенням вимоги частини 5 статті 203 Цивільного кодексу України, що відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України є підставою недійсності правочину.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при укладенні договору дарування земельної ділянки сторонами договору було приховано правочин відчуження об`єкту самочинного будівництва у вигляді будівельних матеріалів та робіт, право власності на які фактично було передано від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Правочин, яким ОСОБА_1 відчужив на користь ОСОБА_2 земельну ділянку та об`єкт самочинного будівництва є недійсним, так як він не відповідає Цивільному кодексу України та актам цивільного законодавства, оскільки відчуження відбулось при умові існування у ОСОБА_1 обмежень вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, а саме арешт всього належного ОСОБА_1 майна у межах ВП№НОМЕР_3.

Статтею 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з частиною першою статті 2 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом положень частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Статтею 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

У частині 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній до 16.01.2020, яка діяла на час прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора, звернення з позовом у цій справі) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Однак згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення судом апеляційної інстанції оскарженої постанови у справі), на відміну від положень частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Як зазначено вище, державним реєстратором прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Бацай В.Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, серія та номер: 32356615, від 14 листопада 2016 року, яким право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 .

Державним реєстратором Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області Василенко Інною Олександрівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41803817 від 26 червня 2018 року, яким право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2 .

Таким чином, зважаючи на те, що апеляційним судом дійдено висновку про те, що правочин, яким ОСОБА_1 відчужив на користь ОСОБА_2 земельну ділянку та об`єкт самочинного будівництва, є недійсним, вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Оскільки, при ухвалені судом апеляційної інстанції постанови від 22 вересня 2022 року апеляційним судом не було вирішено вищевказані позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового судового рішення та задоволення заяви позивача.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Ухвалити додаткову постанову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Бацай Вікторія Юріївна, виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про визнання договору дарування недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, серія та номер: 32356615, видане 14 листопада 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Бацай Вікторією Юріївною Обухівського районного нотаріального округу Київської області, яким право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 .

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41803817 від 26 червня 2018 року, виданий державним реєстратором Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області Василенко Інною Олександрівною, яким право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_2 .

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник