Провадження № 2/161/1081/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ленічевої Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 ) до Луцької міської ради про визнання прав власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Померлий є чоловіком ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_3 та сином ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно: земельну ділянку площею 0,1 га (кадастровий номер :01:001:5658), що розташована в селі Забороль Луцького району Волинської області. У жовтні 2023 року спадкоємці звернулась до приватного нотаріуса з метою оформлення спадкових прав. Постановами нотаріуса від 27 жовтня та 31 жовтня 2023 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину по причині відсутності правовстановлюючих документів на майно. Відтак, вирішити вказане питання у позасудовому порядку не виявляється можливим.

З огляду на наведене, позивачі просять визнати своє право власності на вказану земельну ділянку в судовому порядку (по 1/3 частині кожному).

В окремих письмових заявах позивачі просять здійснювати розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 06 квітня 2023 року (а.с.16).

Після смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно: земельну ділянку площею 0,1 га (кадастровий номер :01:001:5658), що розташована в селі Забороль Луцького району Волинської області.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи, наданої у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів, вбачається, що спадкоємцями ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 (а.с.13, 70), син ОСОБА_3 (а.с.14, 79) та матір ОСОБА_2 (а.с. 15,61), які звернулись із заявами про прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

Постановами нотаріуса №197/02-31 від 27.10.2023 року, №198/02-31 від 31.10.2023 року, №197/02-31 від 31.10.2023 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку (а.с.48-50).

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

З 1 січня 2013 року, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

З матеріалів справи вбачається, що розглядувана земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_4 на підставі рішення Заборольської сільської ради № 24/13 від 05.04.2013 року (а.с.43).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-013 датою державної реєстрації земельної ділянки є 07.02.2013 року (а.с.45).

За своє життя спадкодавець не встиг зареєструвати права власності у встановленому порядку.

Про те, що земельна ділянка належала ОСОБА_4 свідчить вищеназване рішення сільської ради та виготовлена на підставі цього рішення технічна документація на земельну ділянку (а.с.17-42).

Згідно рішення державного реєстратора від 09.10.2023 року (а.с. 47) спадкоємцю було відмовлено у проведенні реєстраційних дій по причині відсутності зазначення в рішенні сільської ради кадастрового номеру земельної ділянки.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З огляду на вказане, позивачі позбавлені можливості вирішення питання спадкування в позасудовому порядку, порушене право на реалізацію спадкових прав підлягає судовому захисту.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268, 282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1217, 1268, 1269 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1 гектара (кадастровий номер :01:001:5658; цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: село Забороль Луцького району Волинської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1 гектара (кадастровий номер :01:001:5658; цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), що знаходиться за адресою: село Забороль Луцького району Волинської області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1 гектара (кадастровий номер :01:001:5658; цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), що знаходиться за адресою: село Забороль Луцького району Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Луцька міська рада (Волинська область, місто Луцьк, вулиця Богдана Хмельницького 19; ).

Повний текст рішення суду складено 06 лютого 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк