справа №176/202/24
провадження №2/176/404/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Крамар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2) про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання, -

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2024 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Східний гірничо-

збагачувальний комбінат», (далі по тексту - Відповідач). В період часу з 01.12.2003р. по

20.02.2014р. працював на посадах: гірник, кріпильник (підтверджується записами з трудової книжки).

Під час виконання трудових обов`язків на підприємстві Відповідача, внаслідок

недосконалості технологічних процесів, він підпадав під вплив на організм шкідливих

факторів виробничого середовища, зокрема фізичного перевантаження, надмірного

запилення та шуму. Крім того, йому довелось працювати в умовах важкої фізичної праці та

вимушеної робочої пози.

У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, ним отримано хронічні

професійні захворювання:

-Радикулопатія попереково-крижова (L5 - S1), шийна (СЗ - СІ), з вираженим

порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і периферичним нейросудинним

синдромами , з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у

вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ст.) остеоартрозу в

поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФС першого-другого ст.)

далі по тексту - радикулопатія)

-Хронічне обструктивне захворювання легень першого ст. (пиловий бронхіт

першого ст., емфізема легень першого ст.) група «А». Легенева недостатність першого

ст. (далі по тексту - ХОЗЛ);

- Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким заниженням слуху) (далі по тексу - туговухість).

Вищезазначені факти підтверджуються актом форми П-4 «Розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання» від 04.09.2015р. (далі - акт Форми П-4), повідомленням «Про хронічне професійне захворювання (отруєння)» та трудовою книжкою.

Згідно п. 16 вищевказаного акту Форми П-4 хронічні професійні захворювання виникли через тривалий термін роботи в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці, обумовлених технологічним процесом на ДП «СХІДГЗК»

Відповідно до п. 17 акту форми П-4 причинами виникнення професійних захворювань є тривалий вплив на організм шкідливих факторів виробничого середовища, а саме надмірного фізичного навантаження, вимушеної робочої пози, шуму та пилу. Зокрема, умови праці характеризувались наступним:

-Запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), у тому числі вміст вільного двоокису кремнію: середній - 1,78 - 2,3 мг/мЗ, максимальний - 2,4 мг/мЗ при нормі - 2,0 мг/мЗ без урахування засобів індивідуального захисту

Підвищені та знижені температури, температура поверхні устаткування, матеріалів, повітря робочої зони +10,8* С, при нормі +17*С +26*С

-Рівень барометричного тиску 732 AT

-Рівень вологості та рухомості повітря: вологість 95%, при нормі 60-95%, рухомість 0,43-0,46 м/с, при нормі 0,3-2,0 м/с

-Рівень шуму 78-105дБА при нормі 80 дБА

-Рівень фізичного навантаження III клас 1 ступінь важкості трудового процесу.

Зокрема, після звільнення з підприємства Відповідача, він почав частіше відвідувати заклади охорони здоров`я із скаргами на біль в області плечових, ліктьових та колінних суглобів, обмеженням рухів в них, значного зниження опороздатності, постійні оніміння та болі в руках, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук в холодну пору року, задишку при незначному навантаженні, загальну слабкість, біль за грудиною, запаморочення, втому, зниження слуху.

У зв`язку із заподіянням шкоди здоров`ю, 29.09.2015р. він вперше пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (далі-МСЕК) за результатами якого йому визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60%, а також встановлено ТРЕТЮ групу інвалідності, визначено необхідність в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні, що підтверджується довідкою МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги», виданою на його ім`я.

21.09.2016р. він повторно пройшов огляд МСЕК за результатами якого йому визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60%, а також продовжено ТРЕТЮ групу інвалідності, визначено необхідність в медикаментозному та санаторно- курортному лікуванні, що підтверджується довідкою МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги», виданою на його ім`я.

Згідно інформації, зазначеній у довідці МСЕК сер. 12 ААА № 161085 від 21.09.2016р. експертами констатовано, що йому протипоказана робота в несприятливих умовах та вимушеного положення тулуба.

25.09.2018р. він повторно пройшов огляд МСЕК за результатами якого йому визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60%, а також встановлено ТРЕТЮ групу інвалідності БЕЗСТРОКОВО, визначено необхідність в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні, що підтверджується довідкою МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги», виданою на його ім`я.

У зв`язку з вказаними хронічними професійними захворюваннями порушено звичний спосіб його життя, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання.

Його турбує стійкий біль та обмеження рухів у попереково-крижовому відділі хребта, стійкий стріляючий біль в ногах, в плечових, ліктьових та колінних суглобах, особливо при фізичних навантаженнях, зниження сили в них, хиткість при ході, шум у вухах та голові, зниження пам`яті. Вказані негативні явища супроводжуються головним болем та загальною слабкістю організму.

Професійні захворювання призводять до постійного перенесення ним больових зідчуттів, до необхідності проходження систематичних лікарських спостережень та придбання лікувальних засобів, що призводить до нераціональної втрати часу та життєвої енергії. Зокрема, тривалі переїзди в автомобільному, залізничному транспорті призводять до загострення хвороб, що виключає можливість здійснення подорожей, піші прогулянки та навіть вихід в магазин потребують від нього залучення значних зусиль, в нього присутній посилений біль у попереку, у задній частині правої ноги, оніміння правої гомілки, біль у шийному відділі хребта, який іррадіює в руки, тим самим викликає слабкість у кистях, набряклість предплічь, запаморочення, потемніння в очах при вставанні, поворотах голови в сторону. Тому він відчуває себе неповноцінною людиною, вказане вище постійно викликає відчуття тривоги за своє здоров`я та життя.

Ушкодження здоров`я стало причиною необхідності залучення додаткових зусиль для організації свого життя, втрата працездатності призвела до відсутності у нього можливості в достатній мірі реалізовувати свої наміри в професійній сфері, повноцінно працювати, обмежило можливість приділяти час своєму інтелектуальному та духовному розвитку, приділяти увагу близьким та рідним людям.

Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання.

Позивач вважає виваженим та справедливим розмір відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 268400 грн, які він просить стягнути з відповідача, без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Ухвалою судді позов був залишений без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем недоліки усунуто.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31 січня 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав.

Представнику відповідача ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" відповідно до вимог ЦПК України, було вручено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить підпис представника відповідача у розносній книзі, копія якої міститься в матеріалах справи. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. Відзив на позов не подав.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що позивач він перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Східний гірничо - збагачувальний комбінат», (далі по тексту - Відповідач). В період часу з 01.12.2003р. по 20.02.2014р. працював на посадах: гірник, кріпильник (підтверджується записами з трудової книжки).

Під час виконання трудових обов`язків на підприємстві Відповідача, внаслідок

недосконалості технологічних процесів, він підпадав під вплив на організм шкідливих

факторів виробничого середовища, зокрема фізичного перевантаження, надмірного

запилення та шуму. Крім того, йому довелось працювати в умовах важкої фізичної праці та

вимушеної робочої пози.

У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, ним отримано хронічні

професійні захворювання:

-Радикулопатія попереково-крижова (L5 - S1), шийна (СЗ - СІ), з вираженим

порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і периферичним нейросудинним

синдромами , з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у

вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ст.) остеоартрозу в

поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФС першого-другого ст.)

далі по тексту - радикулопатія)

-Хронічне обструктивне захворювання легень першого ст. (пиловий бронхіт

першого ст., емфізема легень першого ст.) група «А». Легенева недостатність першого

ст. (далі по тексту - ХОЗЛ);

- Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким заниженням слуху) (далі по тексу - туговухість).

Вищезазначені факти підтверджуються актом форми П-4 «Розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання» від 04.09.2015р. (далі - акт Форми П-4), повідомленням «Про хронічне професійне захворювання (отруєння)» та трудовою книжкою.

Згідно п. 16 вищевказаного акту Форми П-4 хронічні професійні захворювання виникли через тривалий термін роботи в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці, обумовлених технологічним процесом на ДП «СХІДГЗК»

Відповідно до п. 17 акту форми П-4 причинами виникнення професійних захворювань є тривалий вплив на організм шкідливих факторів виробничого середовища, а саме надмірного фізичного навантаження, вимушеної робочої пози, шуму та пилу. Зокрема, умови праці характеризувались наступним:

-Запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), у тому числі вміст вільного двоокису кремнію: середній - 1,78 - 2,3 мг/мЗ, максимальний - 2,4 мг/мЗ при нормі - 2,0 мг/мЗ без урахування засобів індивідуального захисту

Підвищені та знижені температури, температура поверхні устаткування, матеріалів, повітря робочої зони +10,8* С, при нормі +17*С +26*С

-Рівень барометричного тиску 732 AT

-Рівень вологості та рухомості повітря: вологість 95%, при нормі 60-95%, рухомість 0,43-0,46 м/с, при нормі 0,3-2,0 м/с

-Рівень шуму 78-105дБА при нормі 80 дБА

-Рівень фізичного навантаження III клас 1 ступінь важкості трудового процесу.

Зокрема, після звільнення з підприємства Відповідача, він почав частіше відвідувати заклади охорони здоров`я із скаргами на біль в області плечових, ліктьових та колінних суглобів, обмеженням рухів в них, значного зниження опороздатності, постійні оніміння та болі в руках, мерзлякуватість кистей, побіління пальців рук в холодну пору року, задишку при незначному навантаженні, загальну слабкість, біль за грудиною, запаморочення, втому, зниження слуху.

У зв`язку із заподіянням шкоди здоров`ю, 29.09.2015р. він вперше пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (далі-МСЕК) за результатами якого йому визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60%, а також встановлено ТРЕТЮ групу інвалідності, визначено необхідність в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні, що підтверджується довідкою МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги», виданою на його ім`я.

21.09.2016р. він повторно пройшов огляд МСЕК за результатами якого йому визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60%, а також продовжено ТРЕТЮ групу інвалідності, визначено необхідність в медикаментозному та санаторно- курортному лікуванні, що підтверджується довідкою МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги», виданою на його ім`я.

Згідно інформації, зазначеній у довідці МСЕК сер. 12 ААА № 161085 від 21.09.2016р. експертами констатовано, що йому протипоказана робота в несприятливих умовах та вимушеного положення тулуба.

25.09.2018р. він повторно пройшов огляд МСЕК за результатами якого йому визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60%, а також встановлено ТРЕТЮ групу інвалідності БЕЗСТРОКОВО, визначено необхідність в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні, що підтверджується довідкою МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги», виданою на його ім`я.

У зв`язку з вказаними хронічними професійними захворюваннями порушено звичний спосіб його життя, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання.

Його турбує стійкий біль та обмеження рухів у попереково-крижовому відділі хребта, стійкий стріляючий біль в ногах, в плечових, ліктьових та колінних суглобах, особливо при фізичних навантаженнях, зниження сили в них, хиткість при ході, шум у вухах та голові, зниження пам`яті. Вказані негативні явища супроводжуються головним болем та загальною слабкістю організму.

Професійні захворювання призводять до постійного перенесення ним больових зідчуттів, до необхідності проходження систематичних лікарських спостережень та придбання лікувальних засобів, що призводить до нераціональної втрати часу та життєвої енергії. Зокрема, тривалі переїзди в автомобільному, залізничному транспорті призводять до загострення хвороб, що виключає можливість здійснення подорожей, піші прогулянки та навіть вихід в магазин потребують від нього залучення значних зусиль, в нього присутній посилений біль у попереку, у задній частині правої ноги, оніміння правої гомілки, біль у шийному відділі хребта, який іррадіює в руки, тим самим викликає слабкість у кистях, набряклість предплічь, запаморочення, потемніння в очах при вставанні, поворотах голови в сторону. Тому він відчуває себе неповноцінною людиною, вказане вище постійно викликає відчуття тривоги за своє здоров`я та життя.

Ушкодження здоров`я стало причиною необхідності залучення додаткових зусиль для організації свого життя, втрата працездатності призвела до відсутності у нього можливості в достатній мірі реалізовувати свої наміри в професійній сфері, повноцінно працювати, обмежило можливість приділяти час своєму інтелектуальному та духовному розвитку, приділяти увагу близьким та рідним людям.

Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання.

Суд під час розгляду цивільної справи керується та застосовує наступні положення Законів.

Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності».

Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавецем трудового договору про дистанційну роботу.

Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Як слідує з аналізу норм ч. 2 ст.153, ст.173, ч.1 ст.237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

У пункті 13 Постанови роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №2, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу.

Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.

З огляду на положення ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця).

За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов`язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо-геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров`я їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо).

Згідно зі ст.38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, безпека гірничих робіт, охорона праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах.

За таких обставин, з огляду на вище зазначені норми Законів, під час судового розгляду доведено, що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача професійного захворювання.

Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15).

Таким чином, суд, при визначені розміру моральної шкоди оцінює глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, втрату 60% професійної працездатності безтерміново, призначення позивачу третьої групи інвалідності, характер професійних захворювань, їх наслідки для здоров`я позивача та, керуючись принципом розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 120000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Тому посилання позивача щодо спричинення йому моральної шкоди саме власником підприємства є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Надані позивачем докази повною мірою підтверджують, що ушкодження здоров`я ОСОБА_1 і отримання ним професійного захворювання та інвалідності відбулося при виконанні ним трудових обов`язків у шкідливих умовах, що у свою чергу призвело як до фізичних, так і до моральних страждань. Втрата працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб життя, вільно спілкуватися, внаслідок чого останній змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Дніпровського апеляційного суду у справах №176/1014/22 та № 176/1620/22.

Суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

За вищевказаних обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, проте частково, в розмірі 120000 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Разом з тим, згідно із законом України № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди є доходом, який підлягає оподаткуванню на час виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Оскільки сума стягнення з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди складає 120000 грн., що значно перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, як це передбачено законом, тому в даному випадку, підлягає стягненню моральна шкода, з урахуванням податків і зборів фізичних осіб.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір /фізичною особою/ в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір задоволених позовних вимог становить 120000 грн. Таким чином, з відповідача слід стягнути 1211,20 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.3 Конституції України, ст. ст. 23, 1167-1168 ЦК України, ст. ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 4, 6, 13 ЗУ «Про охорону праці», ст.ст. 1, 38 Гірничого Закону України, ст.ст. 1, ст.ст. 4, 10, 12, 13,19, 23, 76, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», , розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул.Горького, буд.2, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання грошові кошти у розмірі 120000 (сто двадцять тисяч) гривень з урахуванням податків з доходів фізичних осіб.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", , розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Жовті Води вул.Горького, буд. 2, на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2024 року.

Суддя