Справа № 729/2555/23
2-с/729/4/24 р.
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2024 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Бойко В.І., розглянувши заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Масленнікової Тетяни Миколаївни про скасування судового наказу, -

в с т а н о в и в:

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Масленнікова Т.М., звернулася до Бобровицького районного суду із заявою про скасування судового наказу в справі №729/2555/23; 2-н/729/436/23 від 25.12.2023 року за заявою ТОВ «Чернігівгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.01.2022 року по 30.04.2022 року в сумі 5063 грн. 09 коп. та судового збору в сумі 268,40 грн. на користь ТОВ «Чернігівгаз Збут».

Вважає вимоги необгрунтованими, а судовий наказ має бути скасований на підставі наступних обставини, які свідчать про повну необґрунтованість вимог стягувача.

Згідно з матеріалами справи, боржнику було відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 та нараховано за використаний природний газ за період з 01.01.2022 р. по 30.04.2022 р. заборгованість у розмірі 5 063,09 гривень. Вищевказану заборгованість заявник підтверджує таблицею про фінансовий стан споживача, які містяться в матеріалах справи.

В свою чергу, як зазначено в заяві про видачу судового наказу, заявником було долучено лише типову форму договору постачання природного газу, оскільки зобов`язання у споживача виникли в силу положень визначених Розділом З Правил постачання природного газу і додаткового не потребує підписання двостороннього договору.

Згідно Розділу З Правил від 30.09.2015 р. № 2496 за відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісті побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов є сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ , а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник.

Як вбачається з матеріалів справи, жодної заяви-приєднання до умов Типового договору матеріали справи не містять. Відсутня будь-яка інформація з приводу коли саме споживачем була подана заява на поставку газу та заявник розпочав надавати свою послугу. Крім того, ні матеріали справи ні позовна заява не підтверджує, що саме зазначений особовий рахунок належить боржнику.

Крім того, заслуговує на увагу і сам розрахунок заборгованості, який поданий заявником на підтвердження боргу, яка начебто виникла за період з 01.01.2022 р. по 30.04.2022 р. та становить 5 063,09 гривень. По-перше, звертають увагу суду, що ОСОБА_1 використовується вказаний будинок лише в літній період, та на території вказаного будинку в період з січня по квітень не перебуває. По-друге, вказану заборгованість заявник підтверджує доданою таблицею фінансовий стан, яка не містить жодного посилання на передані показники та не підтверджує використання газу в такому обсязі, який в ній зазначений.

Тобто, для появи в особи обов`язку оплати послугу, вона має фактично їх споживати. У випадку стягнення заборгованості за надані послуги, необхідним є доведення факту споживання особою даних послуг та проживання особи у вказаній квартирі (будинку), що заявником зроблено не було. Додатковим підтвердженням не використання в зимовий період газу, є рахунки за спожитий газ надіслані «Нафтогаз», у відповідності до яких у споживача особового рахунку № НОМЕР_2 за грудень 2022 року, січень 2023 року та лютий 2023 року зазначено, що спожито 0,00 кубів газу (копії додаються).

Також, звертаємо увагу на роздруківку з програми вайбер, відповідно до якої у споживача особового рахунку № НОМЕР_2 станом на 31 січня 2024 року актуальна переплата за споживчий газ становить 3 515,51 гривень (копія додається).

Таким чином, взагалі не зрозуміло у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з січня по квітень 2022 року та чим вона підтверджується, адже матеріали справи не місять жодного доказу споживання газу в такому обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Судом встановлено, що представник боржника ОСОБА_1 адвокат Масленнікова Т.М. ознайомилася з матеріалами справи лише 23 січня 2024 року, що підтверджується заявою про ознайомлення з матеріалами справи(а.с.23).

Враховуючи, що заяву про скасування судового наказу направлено до суду 07.02.2024 року, тому не було пропущено визначений ч. 1 ст. 170 ЦПК України строк для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Як встановлено ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Аналіз норм ЦПК України, які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження - це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання. Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах. При вирішенні питання про видачу судового наказу суд не перевіряє обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, оскільки на час видачі судового наказу суду невідомо про наявність спору між сторонами, через що в разі незгоди із таким наказом боржник може подати заяву про його скасування чи перегляд за нововиявленими обставинами, наслідком чого є скасування судом такого судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, після надходження заяви про скасування наказу суд за результатами її розгляду наділений повноваженнями лише на скасування судового наказу, оскільки подання такої заяви свідчить про наявність спору між сторонами. А тому суд вважає за необхідне даний судовий наказ скасувати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 260, 261 ЦПК України ЦПК України,-

у х в а л и в:

Заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Масленнікової Тетяни Миколаївни про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ виданий Бобровицьким районним судом Чернігівської області від 25.12.2023 на користь ТОВ «Чернігівгаз Збут» за яким було стягнуто з ОСОБА_1 , 5063 (п`ять тисяч шістдесят три) грн. 09 коп. заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.01.2022 р. по 30.04.2022 р. та сплачений заявником судовий збір в сумі 268 грн. 40 коп.

Роз`яснити ТОВ «Чернігівгаз Збут» право на звернення з тією самою вимогою до суду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.І. Бойко