ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 лютого 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/385/18

Головуючий у першій інстанції Глушко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/434/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Заявник: ОСОБА_1

Стягувач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

Розглянув у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, та про поворот виконання судового наказу (суддя Глушко О.І.), постановлену о 16 год. 27 хв. в м. Бахмач, повний текст ухвали складено 29 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним віку повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заява мотивована тим, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають сина. З січня 2018 року подружжя разом не проживає, дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, в той час як батько не надає матеріальної допомоги на її забезпечення.

16 березня 2018 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття; мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29 травня 2018 року розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , залишено позивачці прізвище « ОСОБА_5 ».

Після укладення у серпні 2023 року шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_7 .

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання вищевказаного судового наказу таким, що не підлягає виконанню, та про поворот виконання судового наказу шляхом стягнення з ОСОБА_3 аліментів у розмірі 252 543 грн 58 коп. Заява мотивована тим, що рішенням Бахмацького районного суду від 11 жовтня 2023 року виключено із актового запису №11 від 14 лютого 2017 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , складеного Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, відомості про батька дитини ОСОБА_1 . За доводами заявника, оскільки за рішенням суду він не є батьком дитини, то його обов`язок сплачувати аліменти повністю припинився. Вважає, що оскільки ОСОБА_3 при подачі заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів повідомила суду неправдиві відомості про батьківство ОСОБА_1 , поворот виконання в даному випадку можливий.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено; визнано таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ № 728/385/18 (2-н/728/16/18), виданий Бахмацьким районним судом Чернігівської області 16.03.2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; допущено поворот виконання судового наказу Бахмацького районного суду Чернігівської області № 728/385/18 (2-н/728/16/18) від 16.03.2018 року та в порядку повороту виконання судового наказу стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 252 543 грн 58 коп в рахунок стягнутих з нього аліментів. Ухвалу мотивовано тим, що за рішенням суду, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 не є батьком дитини ОСОБА_4 , тому його обов`язок сплачувати аліменти повністю припинився. Виключення запису про батьківство є обставиною, яка має істотне значення, і відповідно є підставою для стягнення коштів в рахунок повернення стягнутих з нього аліментів за період, коли він був записаний батьком дитини, тобто поворот виконання в даному випадку можливий.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити в повороті виконання судового наказу і стягненні в порядку повороту виконання судового наказу аліментів. Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, реєстрація народження дитини ОСОБА_4 була проведена відділом РАЦСу відповідно до ст.122 СК України, а саме: дитина, яка зачата і(або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. При подачі заяви про видачу судового наказу ОСОБА_3 подала всі необхідні документи. За доводами стягувачки, після видачі судового наказу ОСОБА_1 не скористався правом подати заяву про скасування судового наказу, тобто на день подачі заяви судовий наказ не був переглянутий за нововиявленими обставинами. Також вказує, що боржник не подавав відповідного позову про звільнення від сплати аліментів, а тому до теперішнього часу судовий наказ перебуває на виконанні у відділі ДВС. ОСОБА_2 звертає увагу, що судовий наказ виданий не помилково, обов`язок сплачувати аліменти боржника не припинений, а вона отримувала аліменти не безпідставно, а на виконання судового наказу. Крім того, стягувачка посилається, що вона не підроблювала документи, на підставі яких було винесено судовий наказ, і не повідомляла суду завідомо неправдиві відомості, оскільки про те, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини, їй стало відомо лише після ознайомлення з результатами молекулярно-генетичної експертизи при розгляді справи №728/737/23.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції частково не відповідає.

По справі встановлено, що сторони з 24 вересня 2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29 травня 2018 року (а.с.5, 44-45).

Згідно зі свідоцтвом про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , батьками якого зазначено ОСОБА_1 і ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до листа Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області від 22 вересня 2023 року та довідки Виробничого підрозділу «Локомотивне депо Конотоп «Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист №2-н/728/16/18 від 16 березня 2018 року, який видано Бахмацьким районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , сума сплачених коштів на користь стягувачки за період з 27 січня 2022 року по 31 травня 2023 року становить 61 135,88 грн; за період з квітня 2018 року по грудень 2019 року сума перерахованих аліментів 142 152,90 грн, з січня 2020 року по вересень 2021 року 49 254,80 грн, а всього на загальну суму 252 543,58 грн (а.с.29 зворот 33, 33 зворот).

ОСОБА_1 оспорив своє батьківство і рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2023 року задоволено його позовні вимоги, виключено із актового запису № 11 від 14.02.2017 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , складеного Бахмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, відомості про батька дитини ОСОБА_1 (а.с.30-32).

Статтею 173 ЦПК України встановлено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001.

Встановивши, що ОСОБА_1 не є батьком дитини ОСОБА_4 і відповідно його обов`язок сплачувати аліменти повністю припинився, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про визнання судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 аліментів таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги про те, що боржник не скористався правом подати заяву про скасування судового наказу або пред`явити позов про звільнення від сплати аліментів чи переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами, не заслуговують на увагу, оскільки боржник своє право на припинення стягнення аліментів реалізував саме шляхом визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, що не суперечить вимогам чинного цивільного процесуального законодавства.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Він можливий після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Згідно з ч.9 ст.444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 445 ЦПК України передбачені особливості повороту виконання в окремих категоріях справ. Зокрема, у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Відтак, під час розгляду судом заяви про поворот виконання судового рішення про стягнення аліментів окремим предметом доказування є ухвалення судом рішення на підставі підроблених документів або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 , маючи сумніви свого батьківства щодо дитини ОСОБА_10 , звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства. Під час розгляду справи №728/737/23 відповідачка ОСОБА_11 наполягала на тому, що біологічним батьком дитини є саме позивач. Згідно з висновком проведеної у вказаній справі експертизи №103-150-2023 від 25 серпня 2023 року та результату дослідження №37588 аналізу ДНК на батьківство від 15 березня 2023 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 , народженого ОСОБА_11 , виключається. Лише після проведеної експертизи відповідачка визнала позовні вимоги про виключення відомостей про батька із актового запису про народження дитини.

До заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, яка була подана до розгляду справи про оспорювання батьківства і ухвалення судового рішення у ній, ОСОБА_3 було надано, зокрема свідоцтво про шлюб, укладений нею з ОСОБА_1 , а також свідоцтво про народження ОСОБА_4 , де батьком дитини зазначено ОСОБА_1 .

При цьому ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що судовий наказ про стягнення з нього аліментів було видано на підставі підроблених документів або на завідомо неправдивих відомостях заявниці ОСОБА_12 . Тобто, обставин, за яких законом допускається поворот виконання рішення про стягнення аліментів, заявником не доведено та судом не встановлено.

Отже, у даному випадку відсутні підстави для повороту виконання судового наказу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 березня 2018 року та стягнення в порядку повороту виконання судового наказу з ОСОБА_12 252 543,58 грн отриманих нею аліментів.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню в частині вирішення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу та стягнення коштів з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні вказаної частини вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).

За подання апеляційної скарги ОСОБА_2 сплатила 605,6 грн судового збору (а.с.70).

У даному випадку вимогу пропорційності розподілу судових витрат у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги визначити неможливо, отже колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе розподілити їх порівну, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 302,8 грн за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2023 року в частині вирішення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу та стягнення коштів - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу Бахмацького районного суду Чернігівської області № 728/385/18 (2-н/728/16/18) від 16.03.2018 та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 252543 грн 58 коп в рахунок стягнутих з нього аліментів відмовити.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 302 грн 80 коп. за апеляційний розгляд справи.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 9 лютого 2024 року.

Головуючий: Судді: