Справа № 766/5219/23
23 січня 2024 року м.Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Скрипнік Л.А.,
за участю секретаря судового засідання Оніщенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
У вересні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 126 947,14 грн. за кредитним договором №б/н від 31.07.2018 року.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.07.2018 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н,за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка станом на 17.07.2023 року складає 126 947,14 грн., з яких: 103 482,94 грн. заборгованість за кредитом, 23 464,20 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 126 947,14 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.
Інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25.10.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади, про причини неявки до суду не повідомив.
За наявності умов, визначених у ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12,81 ЦПК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).
Виходячи з положень, ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу ст.ст.1046-1057-1ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч.1, 2ст.1069 ЦК України).
У ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Між сторонами 31.07.2018 року укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання у відповідності до ст.207 ЦК України відповідачем анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, в якій відповідачем вказано свої анкетні (персональні) дані, ідентифікаційний номер, серію та номер паспорта, ким виданий, місце проживання, сімейний стан, освіту, наявна дата підписання та підпис.
Відповідно до довідки позивача, відповідачу надавалась дві кредитні картки - «Универсальная» № НОМЕР_1 , яка відкрита 31.07.2018 року, термін дії картки квітень 2022 року та «Універсальна Голд» № НОМЕР_2 термін дії картки січень 2025 року.
У даному випадку діє презумпція правомірності правочину (ст.204 ЦК України).
У відповідності до п.1 ч.2ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк (ст.ст.526,530 ЦК України). За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом установлено, що позивачем умови укладеного договору виконано, проте відповідач, користуючись неодноразово кредитною карткою (здійснювала різні перекази, знімала готівку в банкоматах, здійснювала покупки та платежі, поповнювала готівкою свою картку у терміналі самообслуговування), умови договору належним чином не виконував, про що свідчить виписка по кредитному рахунку, складена 20.07.2023 року. Дана виписка у відповідності до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.п.61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, є первинним документом бухгалтерського обліку та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Підписана позивачем анкета-заява та виписка з особового рахунку відповідача з урахуванням довідки позивача про видані кредитні картки та зміну кредитного ліміту у сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку очевидності здійснення операцій саме відповідачем, у тому числі із ідентифікацією особи, яка користується карткою.
Таким чином встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконував, а відтак згідно з розрахунком позивача станом на 17.07.2023 року має заборгованість у розмірі 103 482,94 грн. за тілом кредиту. Відповідачем даний розрахунок не заперечено та не спростовано, а тому приймається судом до уваги.
Розглядаючи вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 12 483,27 суд дійшов наступного.
У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 31.07.2018 року зазначено, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами. Натомість надані суду витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна Голд», 30 днів пільгового періоду» та витяг із Умов і правил надання банківських послуг не містить підтверджень, що саме з ними відповідач ознайомився та погодився з такими, а тому не можуть вважатися складовою частиною спірного договору.
У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин положення ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила надання банківських послуг самостійно розміщуються позивачем на сайті, неодноразово змінювалися і неможливо перевірити редакцію таких на час укладення наведеного вище кредитного договору.
Оскільки, за положеннями ч.5 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому суд не приймає надані позивачем Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна Голд», 30 днів пільгового періоду» та Умови і правила надання банківських послуг як підставу нарахування та стягнення відсотків в згаданому розмірі.
Також, суд не бере до уваги паспорт споживчого кредиту, виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Цією ж правовою нормою визначено зміст вказаної інформації (умови кредиту: тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, мета та спосіб отримання, тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, види забезпечення за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту тощо), порядок ознайомлення з нею споживача, форму надання такої інформації (паспорт споживчого кредиту) та термін її актуальності. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця, з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту (частина другастатті 9 Закону України «Про споживче кредитування»). Тобто інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту), є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою).
Термін «паспорт споживчого кредиту» вживається у Законі України «Про споживче кредитування лише в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі(у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин). З огляду на ці норми закону паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, якийЗакон України «Про споживче кредитування включає до форми договору про споживчий кредит (стаття 13).
Більше того, з паспортом споживчого кредиту відповідач письмово ознайомився 31.07.2018 року та відповідно до даного паспорта інформація зберігає чинність та є актуальною до 15.08.2018 року.
Указане узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 та постановою Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20.
Однак, ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, та обов`язковості договору для сторін, доводи позивача щодо стягнення суми боргу у розмірі 103 482,94 грн. з відповідача є підставними та позов в цій частині підлягає задоволенню. Порушене відповідачем цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку.
У частині позовних вимог про стягнення заборгованості 23 464,20 грн. за відсотками за користування кредитом, непідтверджених позивачем достатніми доказами, слід відмовити.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12,81 ЦПК України).
Отже, позов підлягає частковому задоволенню. У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували даний висновок суду. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 2 187, 46 грн. судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст.ст.2,10,12, 19, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 31.07.2018 року за тілом кредиту в розмірі 103 482,94 грн, станом на 17.07.2023 року .
У решті вимог позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 2 187, 46 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Л.А. Скрипнік