Справа № 685/63/24
Провадження № 2/685/90/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року смт Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт Теофіполь

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

встановив:

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх з відповідачем батько ОСОБА_3 , якому належав житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач та відповідач, як спадкоємці за законом, звернулись до із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок. Просить позов задовольнити, визнати за нею право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Сторони, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно, в суд не з?явилися, позивач подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності, відповідач подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, відповідно до ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні проводити розгляд справи по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, згідно ст 1218 ЦК України, входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст.1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За приписами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком позивача та відповідача, що підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвом про шлюб позивача та свідоцтвом про смерть. Після смерті ОСОБА_3 за заявою його сина та доньки заведена спадкова справа №152/2019 та видано свідоцтва про право на спадщину, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 у зв?язку із відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі та постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Згідно витягу з погосподарської книги, ОСОБА_3 на день смерті проживав в житловому будинку АДРЕСА_1 сам. Згідно технічного паспорту, житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 84,6 кв.м., побудований в 1960 році . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості про вказаний житловий будинок відсутні. Житловий будинок з господарськими спорудами був збудований в 1960 році ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після його смерті спадкова справа не відкривалась, спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом, оскільки фактично вступила у володіння житловим будинком та господарськими спорудами, що підтверджується випискою з погосподарської книги та свідоцтвом про смерть. Після смерті ОСОБА_2 25.09.2015 року була відкрита спадкова справа та видано свідоцтво на спадщину за законом на майно на ім`я сина спадкодавця - ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з спадкового реєстру від 26.12.2023 року № 75275454, та довідкою приватного нотаріуса від 03.01.2024.

Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцеві ОСОБА_3 належало право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , тому враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом померлого і відповідач не заперечив проти позову, позов необхідно задовольнити.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 1216,1218 1296,1297 ЦК України, ст. 12, 81, 89, 200, 265 ЦПК України, районний суд

вирішив :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку «А» загальною площею 84,6 кв.м., сараю «Б» загальною площею 40,0 кв.м, погребу під «Б» площею 9,6 кв.м, гаражу «Г» площею 20,6 кв.м. в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча