Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Чернеччинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Державний нотаріус Магдалинівської державної нотаріальної контори Сушко Вікторія Борисівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Чернеччинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Державний нотаріус Магдалинівської державної нотаріальної контори Сушко Вікторія Борисівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивач в позові посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними сестрами та доньками ОСОБА_4 .

Після укладення шлюбу, позивачем було змінено фактичне місце проживання, а саме почала проживати за адресою: АДРЕСА_1 , а згодом по АДРЕСА_2 . При цьому адреса місця реєстрації позивачки залишилася незмінною: АДРЕСА_3 .

В свою чергу відповідач ОСОБА_3 після укладення шлюбу з 2019 року змінила фактичне місце проживання, та почала постійно проживати по АДРЕСА_4 , при цьому з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_3 не знімалася.

Тобто, обидві сестри ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , фактично змінили місце постійного проживання та їх місце проживання не співпадає з місцем реєстрації та являлось відмінним від місця проживання їх батька (спадкодавця) ОСОБА_4 .

Все своє життя до смерті, батько позивачки та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 був зареєстрований та на день смерті проживав в житловому будинку за адресою АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 за вищевказаною адресою проживав один. ОСОБА_4 за вказаною адресою проживав один.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Померлий заповіту не залишив, та спадкування його прав та обов`язків здійснювалося на підставі закону.

26.04.2023 р. позивач звернулася з заявою до Магдалинівської державної нотаріальної контори з метою реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом, після смерті батька ОСОБА_4 .

Позивач була єдиною особою, яка звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , при цьому відповідач ОСОБА_3 не бажала приймати спадщину після смерті батька, свідомо, не здійснювала дій, направлених на прийняття спадщини.

Так, 26.04.2023 року, за заявою ОСОБА_1 (позивачки) державним нотаріусом Магдалинівської державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу № 62/2023 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До складу спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на не приватизованій за адресою АДРЕСА_3 та земельна ділянка площею 4,040 гектара, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 122238000:01:002:0186, який належав померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ДП № 055169 виданий 12.10.2004 року.

04 жовтня 2023 року Державним нотаріусом Магдалинівської державної нотаріальної контори Сушко В.Б., винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме зазначено: «відмовити у вчинені нотаріальної дії - видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на цілу частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого на не приватизованій земельній ділянці за адресою АДРЕСА_3 та на цілу частку земельної ділянки площею 4.040 га, кадастровий номер 122238000:01:002:0186 після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як мається ще спадкоємиця за законом, яка фактично прийняла спадщину після смерті батька та не заявила в шестимісячний термін про свою відмову від прийняття спадщини».

Позивач не погоджується з вищезазначеними висновками державного нотаріуса, та вважає їх такими, що були винесені в супереч вимогам закону та фактичним обставинам.

ОСОБА_3 , незважаючи на факт наявності в неї реєстрації місця проживання в будинку разом з спадкодавцем ОСОБА_4 , вона не підпадає під визначення особи, що постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, передбачене ст. 1268 ЦК України, так як фактично ОСОБА_3 не проживала за місцем реєстрації з 2019 року.

Єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач.

За наведених підстав, позивач звертається до суду та прохає визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 та земельну ділянку площею 4.040 га по праву спадкування за законом.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає.

Представник відповідача - Чернеччинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохають розглянути справу без їхньої участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком позивача (а. с. 13-14).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 15).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_2 , видане 05.07.2007 року виконавчим комітетом Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 19-20).

Земельна ділянка площею 4,040 гектара, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 122238000:01:002:0186, належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП № 055169 виданий 12.10.2004 року (а. с. 26).

У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_4 проживав за адресою: АДРЕСА_3 проживав один, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Чернеччинської сільської ради 21.08.2023 року за вих. № 229 (а. с. 16).

Згідно із частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

04 жовтня 2023 року державним нотаріусом Магдалинівської державної нотаріальної контори Сушко В.Б., винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, в якій зазначено позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цілу частку майна померлого ОСОБА_4 , у зв`язку наявністю спадкоємця за законом, яка фактично прийняла спадщину після смерті батька та не заявила в шестимісячний термін про свою відмову від прийняття спадщини (а. с. 28).

Виходячи з матеріалів справи, право на спадкування нерухомого майна померлого ОСОБА_4 за законом має позивач, однак не має можливості отримання свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із наявністю спадкоємця за законом, яка зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем, однак за вказаною адресою не проживає (а. с. 16-17).

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позивач має право на спадкування цілої частки майна за законом після смерті батька, прийняла спадщину, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

-житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та має наступні технічні характеристики: А1-1 - будинок, загальною площею 43,9 кв. м., житловою площею 33,1 кв. м.; Б - літня кухня; В - сарай; Г-гараж; Д - шийка погреба; ПГ - погріб; Е - вбиральня; № 1 - колодязь; № 2 - огорожа; № 3 хвіртка;

-земельну ділянку площею 4,040 гектара, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0186.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук