Справа № 646/1116/24
№ провадження 2/646/1472/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі судді Демченко І.М., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СКАЙ БАНК» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СКАЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

АТ «СКАЙ БАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 325 853, 67 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 18.05.2021 між позивачем та відповідачем укладено Угоду-Заяву № 0800/980, відповідно до умов якої ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок у національній валюті, на якому 18.05.2021 встановлено кредитний ліміт в сумі 200 000,00 грн., з фіксованою процентною ставкою - 40,8 %, зі строком кредитування - 36 місяців з 18.05.2021 по 18.05.2024, з цільовим призначенням - споживчі потреби, з максимальною довжиною пільгового періоду 55 днів. Відповідач своєчасно не сплачувала кредит та проценти, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість у вказаному вище розмірі.

Одночасно з позовною заявою до суду надійшла заява АТ «СКАЙ БАНК» про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів відповідача в межах суми позову в розмірі 325 853,67 грн., а також накласти арешт та заборонити вчинення реєстраційних дій на майно, що належить ОСОБА_1 , а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1 , транспортний засіб Hyundai Getz синього кольору, 2006 року випуску, транспортний засіб КРД модель 50100, 2017 року випуску, транспортний засіб TRAILER моделі S323, 1990 року випуску та транспортний засіб DAF FT 95, 2002 року випуску.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що враховуючи ухилення відповідача від виконання вимог позивача, у позивача є всі підстави припустити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та навіть унеможливити виконання рішення суду.

08.02.2024 представником АТ «СКАЙ БАНК» до суду подано доповнення до заяви про забезпечення позову, у якій позивач повідомляє про виявлені ним факти спроби продажу транспортних засобів, що належать на праві власності ОСОБА_1 , про що свідчать розміщені оголошення про їх продаж на сайті https://auto.ria.com.

Дослідивши отримані матеріали, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 по справі № 320/3560/18, заявником суду повинні бути надані відомості щодо конкретного індивідуально визначеного майна, яке належить відповідачу та щодо якого мають вживатись заходи забезпечення позову. Зокрема, Верховним Судом зазначено, що суд може накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат, проте відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, із урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Разом із тим, у пункті 4 Постанови Пленум Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інтереси осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Водночас законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, суд може накласти арешт лише на грошові кошти, що належать відповідачеві. Тобто, суд має перевірити, які конкретно грошові кошти належать відповідачеві і де вони знаходяться.

Саме з цією метою положеннями частини першої статті 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За таких обставин, законодавством передбачений обов`язок зазначення в заяві про забезпечення позову інших відомостей, необхідних для забезпечення позову.

Із наведеного слідує, що відомості про те, на яких рахунках та в яких банківських установах перебувають грошові кошти відповідача, є необхідними для забезпечення позову.

Накладення судом арешту на рахунки відповідача чинним законодавством не передбачене, але суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банках або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат.

При цьому, відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Також потенційно може виникнути ситуація, коли буде накладено арешт на рахунки, що використовуються відповідачем для виплати заробітної плати, для обліку коштів соціального страхування, тобто є рахунками зі спеціальним режимом використання чи можуть бути порушені права інших осіб у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Наданий позивачем витяг з YouControl щодо наявності зареєстрованих на праві власності за ОСОБА_1 транспортних засобів не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки він сформований станом на 06.05.2021, що свідчить про неактуальність зазначених у ньому даних, та зазначена онлайн-система не є належним доказом, що підтверджує набуття ОСОБА_1 права власності на вищевказані транспортні засоби відповідно до закону.

Звідси суд констатує, що заявником не надано достовірних відомостей та належних і допустимих доказів на підтвердження заяви про забезпечення позовів.

Крім того, до заяви не додано будь-яких доказів щодо вартості нерухомого майна житлового будинку по АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим неможливо встановити співмірність заходів забезпечення позову.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмови позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права повторно звернутись до суду з заявою про забезпечення позову, надавши при цьому відомості щодо номерів рахунків, на яких обліковуються належні відповідачу грошові кошти, та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, а також докази, що підтверджують належність ОСОБА_1 на праві власності транспортних засобів та їх вартості, а також приблизної вартості нерухомості.

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 353-354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви Акціонерного Товариства «Скай Банк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «Скай Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя І.М.Демченко