Справа № 643/7824/23
Провадження № 2/643/344/24
06.02.2024 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу запозовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не сплачувала своєчасно отримані за вказаною адресою послуги з теплопостачання. У зв`язку з наведеними у відповідача за період з 01.07.2016 по 31.05.2023 утворилась заборгованість у вказаному вище розмірі.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, заявив клопотання, згідно якого просить розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
З метою отримання особистих пояснень представника позивача щодо підстав позовних вимог, ухвалою суду від 22.12.2023 представника позивача викликано в судове засідання, призначене на 06.02.2024.
Незважаючи на отримання в електронному кабінеті ухвали суду від 22.12.2023, представник позивача у судове засідання 06.02.2024 не з`явився та, таким чином, не виявив процесуальної заінтересованості у розгляді даної справи.
Ураховуючи наявність клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, а також необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку щодо необхідності розгляду справи за відсутності представника позивача.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за її відсутності, суду не надала.
Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.02.2024 постановлено провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ст. 1 Закону України «Про житловокомунальні послуги» в редакції до 01.05.2019 (далі Закон в редакції до 01.05.2019), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Статтею 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» в редакції з 01.05.2019 (далі Закон в редакції з 01.05.2019) передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону в редакції з 01.05.2019, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 та 2 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Виходячи із змісту позовних вимог, в даній справі підлягає доказуванню, що відповідач у період з 01.07.2016 по 31.05.2023 була споживачем послуг теплопостачання за адресою Квартири, тобто проживала у вказаній Квартирі або була її власником.
Виходячи з положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обов`язок доведення цієї обставини покладається на позивача.
Всупереч вказаних вище положень законодавства, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач була споживачем послуг позивача, суду не надано.
Так, суду наданий договір купівлі-продажу Квартири від 06.06.2023, згідно умов якого ОСОБА_2 продала Квартиру ОСОБА_3 , та витяг з Державного реєстру речових прав щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на Квартиру.
Виходячи з вказаного договору, власником Квартири була не відповідач, а ОСОБА_2 .
Оцінюючи вказану відомість, суд зауважує, що у ній відсутні будь-які ідентифікуючі ознаки споживача, крім його прізвища та ініціалів. До того ж вказана відомість сформована одноособово позивачем. Ураховуючи наведене, зазначена відомість сама по собі, за відсутності інших належних та допустимих доказів того, що відповідач проживала у Квартирі або була її власником, не може бути визнана судом належним, допустимим та достатнім доказом факту споживання відповідачем послуг з теплопостачання.
Інших доказів позивачем суду не надано.
Судом на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Головного управління ДМС України в Харківській області отримані відомості відносно того, що відповідач 06.06.2023 знята з реєстрації за адресою Квартири. Інших даних, у тому числі даних щодо дати реєстрації відповідача в Квартирі, вказана відповідь Головного управління ДМС України в Харківській області не містить.
Таким чином, будь-яких доказів того, що відповідач проживала у Квартирі в період часу з 01.07.2016 по 31.05.2023, матеріали справи не містять.
Виходячи із засад змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд не має права у даній категорії справи збирати докази за власною ініціативою, тим більше докази «проти» відповідача, який як споживач є «слабкою» стороною у цивільних правовідносинах, у зв`язку з чим сумніви та припущення мають тлумачитися на його користь (постанова Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 176/1445/22 тощо).
Ураховуючи наведене, суд відмовляє в позові, оскільки матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідач була споживачем послуг з теплопостачання за адресою Квартири в період з 01.07.2016 по 31.05.2023.
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 09.02.2024.

Суддя Д.А. Крівцов