Справа № 681/1563/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщар А.Г.

за участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину спільної сумісної власності подружжя, встановлення факту неприйняття спадщини за законом, визнання права власності на майно спадкодавця в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивачки звернулись до суду з вказаним позовом, у якому просили:

встановити факт неприйняття ОСОБА_3 спадщини, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати за ОСОБА_1 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 ;

визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку кадастровий номер :08:003:0036 площею 2,48 га, що розташована території Великоберезнянської сільської ради та належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 820404 від 20.06.2005.

Позов мотивовано такими обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який для позивачки ОСОБА_1 являвся чоловіком, а для ОСОБА_2 - батьком. Після його смерті відкрилась спадщина на зазначені вище квартиру і земельну ділянку. Проте квартира придбана спадкодавцем та ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу 4.06.1992 року у період шлюбу, а відтак є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках, тому для позивачки ОСОБА_1 належить 1/2 частка згаданого жилого приміщення, а інша 1/2 частки квартири успадковується.

Спадкоємцями за законом першої черги є позивачки та відповідач ОСОБА_3 як син.

Дружина ОСОБА_1 до шести місяців з дня відкриття спадщини відмовилась від своїх спадкових справ, ОСОБА_2 26.09.2023 року подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини на все спадкове майно.

Відповідач ОСОБА_3 з 21.05.2011 року значиться зареєстрованим в квартирі, однак з цього часу він там фактично не проживає та не проживав на день смерті батька, його постійне місце проживання є росія, громадянином якої він являється, а отже вказаний спадкоємець є таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Проте через наявність реєстрації місця проживання ОСОБА_3 в жилому приміщені позивачка ОСОБА_2 не може в нотаріальному порядку оформити право власності на все спадкове майно після смерті батька.

В підготовчому судовому засіданні обидві позивачки свої позовні вимоги підтримали, на судовий розгляд не з`явились подали заяви в яких просили слухати справу у їх відсутності та просили задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 у поданим ним відзиві, позов визнав, зазначив, що він лише зареєстрований у вище згаданій квартирі, проте там не проживає і на день смерті батька ОСОБА_4 не проживав, спадщину не прийняв і не бажає приймати, являється громадянином рф де й постійно проживає.

Дослідивши матеріали справи суд зазначає про таке.

Встановлено, що згідно до даних свідоцтва про одруження (а.с.16) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 19 травня 1968 року зареєстрували шлюб після якого ОСОБА_5 присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

04.06.1992 року за нотаріально посвідченим договором ОСОБА_4 куплено квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до статей 22, 28 КпШС України, який діяв на час придбання зазначеного житла, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю в рівних частках.

Відтак суд погоджується із позицією позивачки ОСОБА_1 про те, що згадана вище квартира являється спільною сумісною власністю подружжя, та для неї належить 1/2 її частки.

За відомостями, що містяться в нотаріально посвідченому договорі дарування земельної частки (пай) від 17.03.2000 року, в Державному акті на право приватної власності на землю серії Р2 № 820404 від 20.06.2005, інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_4 належить земельна ділянка кадастровий номер :08:003:0036 площею 2,48 га, що розташована на території Великоберезнянської сільської ради для ведення товарного сільського господарства (а.с.23,24, 60).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після чого відкрилась спадщина на 1/2 частки вищевказаної квартири, та на земельну ділянку.

Спадкоємцями за законом першої черги являються обидві позивачки та відповідач.

Дружина спадкодавця ОСОБА_1 26.09.2023 року подала нотаріусу заяву, в якій відмовилась від прийняття спадщини, в тому числі від права на обов`язкову частку в спадщині (а.с.27).

ОСОБА_2 цього ж дня подала нотаріусу заяву в якій вказала про намір прийняти всю спадщину після смерті ОСОБА_4 (а.с.26).

За даними домової книги на квартиру АДРЕСА_1 котра являлась місцем постійного проживання спадкодавця значиться зареєстрованим з 31.05.2011 року ОСОБА_3 (а.с.22).

Відповідно до відомостей паспорта громадянина російської федерації виданого 21.08.2020 року ОСОБА_3 , місце проживання останнього зареєстроване с. Горбунки, Ленінградської області, Ломоносовського району (а.с.11).

За положеннями статей 1216-1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ч.1 ст. 1226 ЦК).

Частини 1, 2 ст.1258, частина 1 ст.1267 ЦК України встановлюють, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно до статей 1268 - 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст. 1273 ЦК).

Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну (ч.2 ст.1275 ЦК).

Аналізуючи фактичні обставини справи та наведені норми Цивільного Кодексу України суд приходить до таких висновків.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/2 частки вище згаданої квартири та на земельну ділянку з кадастровим номером :08:003:0036 площею 2,48 га.

Позивачка ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті батька шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви у строк до шести місяців з часу відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 як дружина спадкодавця відмовилась від прийняття спадщини про що нею у строк до шести місяців з часу відкриття спадщини для нотаріуса подана про це заява.

Відповідач ОСОБА_3 на час смерті батька ОСОБА_4 з останнім постійно не проживав, на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини до нотаріуса заяву про прийняття спадщини не подавав, а тому він є таким, що не прийняв спадщину.

Наявність реєстрації місця проживання ОСОБА_3 у квартирі в якій на час смерті проживав ОСОБА_4 не свідчить про визнання відповідача таким, що він прийняв спадщину, оскільки згідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України для цього необхідно встановлення саме постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, що в даному випадку відсутнє.

Отже, враховуючи, що спадкоємець ОСОБА_1 відмовилась від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , а спадкоємець ОСОБА_3 не прийняв спадщину, тому спадкове майно, належне спадкодавцю має перейти у власність спадкоємця ОСОБА_2 .

При цьому суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги щодо встановлення факту неприйняття ОСОБА_3 спадщини, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки такий факт ніким із учасників справи не оспорюється, а окреме, самостійне вирішення цієї вимоги не є в даному випадку ефективним способом захисту прав позивачів.

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 263-265, ч.6 ст.268, ст.ст.273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на:

частину квартири АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку кадастровий номер :08:003:0036 площею 2,48 га, що розташована території Великоберезнянської сільської ради, та належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 820404 від 20.06.2005.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.02.2024 року.

Позивачі ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3

Відповідач ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання за кордоном: с.Горбунки, Ломоносівський район, Ленінградська область, російська федерація.

Головуючий: