Справа № 496/5692/23
Провадження № 2/496/665/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Портна О.П.,

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до

відповідача: Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області, , місцезнаходження за адресою: вул. Нова, буд. 33-а, с. Вигода, Одеський район, Одеська область, 67620,

вимоги позивачки: про визнання права власності на право на земельні частки (паї) у порядку спадкування,

учасники справи повідомлені належним чином про час, дату та місце слухання справи, в підготовче судове засідання не з`явились, але надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності,

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивачки та заперечень відповідача.

1. 14.08.2023 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася з позовом до Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області (далі відповідач), про визнання права власності на право на земельні частки (паї) у порядку спадкування.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з: права на земельну частку (пай) розміром 4,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на землях КСП «Червона Гірка» в селі Червона Гірка Біляївського району Одеської області та належало спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0093201, виданого Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області 15.07.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 201 від 15.07.1997 року. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 є позивачка та дружина померлого ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай), яке належало її чоловікові ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 15.07.1997 року, тобто після його смерті. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,9707 гектарів, що розташована на території Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області, колишнє КСП «Червона Гірка», ділянка № НОМЕР_2 , та права на земельну частку (пай) розміром 4,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться у КСП «Червона Гірка», яке належало ОСОБА_2 , спадкоємцем якого була ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Після смерті ОСОБА_3 позивачка звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з питання оформлення спадщини. 11.07.2018 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1-1233 на земельну ділянку площею 4,9707 гектарів, розташовану на території Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області, яка належала померлій ОСОБА_3 , а також державним нотаріусом їй було надано роз`яснення щодо необхідності звернення до суду з питання визнання права власності за собою на право на земельну частку (пай) розміром 4,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться у КСП «Червона Гірка» та належало ОСОБА_2 , спадкоємцем якого була ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті ОСОБА_2 . У зв`язку з викладеним позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

3. Відповідач до суду відзив на позов не надав. 21.11.2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі, якої вона, зокрема, позовні вимоги позивачки підтримала в повному обсязі. (а.с. 72-73)

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але представником надано до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивачки, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. (а.с. 74)

5. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, але надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. (а.с. 72-73)

6. Представником позивачки до матеріалів справи було долучено клопотання про витребування спадкових справ. (а.с. 9-10)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2023 року, цивільну справу № 496/5692/23, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 30)

8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 16.08.2023 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. (а.с. 31-32)

9. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

10. Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав.

11. Так, за змістом ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу.

12. Так, ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

13. Враховуючи, що від сторони позивача та сторони відповідачки надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв`язку з тим, що позивач підтримує уточнені позовні вимоги, а відповідачка їх визнала, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів та керуючись ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд може ухвалити рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

14. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

15. Судом встановлено, що 24.11.1957 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (прізвище після одруження ОСОБА_5 ), що підтверджується копією повторного свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Біляївського району Одеської області. (а.с. 19)

16. Батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Василівською сільською радою Біляївського району Одеської області, а/з № 36. (а.с. 26)

17. 16.12.1994 року було укладено шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Суворовської райради народних депутатів м. Одеси, а/з № 1393. (а.с. 20)

18. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер у віці 63 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Кам`янською сільською радою Біляївського району Одеської області, а/з № 5. (а.с. 18)

19. До складу спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 , входить право на земельну частку (пай) КПС «Червона Гірка» розміром 4,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі розпорядження Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 20.12.1995 року за № 158, відповідно до копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0093201, виданого Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області 15.07.1997 року та зареєстрованого 15.07.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 201. (а.с. 23-24)

20. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла у віці 79 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 10.11.2016 року, а/з № 11404. (а.с. 17)

21. Відповідно до копії довідки № 214, виданої виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області 05.04.2017 року, за адресою: АДРЕСА_2 , були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 22)

22. 11.07.2018 року, Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, на ім`я ОСОБА_1 , видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1-1233, на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 та складається з земельної ділянки площею 4,9707 гектарів, що розташована на території Кам`янської сільської ради Біляївського району Одеської області, с. Червона Гірка, колишнє КСП «Червона Гірка», ділянка № НОМЕР_2 . (а.с. 21)

23. 02.10.2018 року за вих. № 4295/02-14, Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, ОСОБА_1 було надано роз`яснення щодо необхідності звернення до суду з питання визнання за собою права власності в порядку спадкування на право на земельну частку (пай) розміром 4,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_2 , спадкоємцем якого за законом була його дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. (а.с. 25)

24. Зі змісту відповіді Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області від 04.08.2023 року за вих. № 1400/02-13/26 вбачається, що згідно запису за № 201 від 15.07.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались у КСП «Червона Гірка», стор. 35, на ім`я ОСОБА_2 видавався сертифікат серії ОД № 0093201 на право на земельну частку (пай) площею 4,64 умовних кадастрових гектарів, згідно розпорядження райдержадміністрації № 158 від 20.12.1995 року. (а.с. 27)

25. З матеріалів копії спадкової справи № 190/2017 вбачається, що інших спадкоємців, крім позивачки, щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , немає. В матеріалах спадкової справи містяться документи, які підтверджують, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . (а.с. 38-69)

26. Окрім цього, з матеріалів спадкової справи № 190/2017 вбачається, що ОСОБА_2 заповіти/спадкові договори на території України не складав/не укладав, спадкова справа після його смерті не заводилася та інших спадкоємців, крім ОСОБА_3 , немає. (а.с. 38-69)

V. Оцінка Суду.

27. Положеннями ст.ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

28. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

29. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

30. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

31. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

32. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

33. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

34. Положеннями ст.ст. 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

35. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також в разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

36. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

37. Статтею 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

38. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

39. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України регламентовано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу перелічених правових норм, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, яка скористалася своїм правом та своєчасно прийняла і почала оформлювати спадщину, що відкрилася після смерті її матері та спадкоємцем за законом другої черги, яка скористалася своїм правом та своєчасно прийняла і почала оформлювати спадщину, що відкрилася після смерті її рідного брата.

40. Згідно ст. 548 ЦК України (діючого до 01.01.2004 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

41. Статтею 549 ЦК України (діючого до 01.01.2004 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

42. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування, права на земельну частку (пай)", - основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

43. Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

44. Пунктом 17 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, який набрав чинності в 2002 році передбачено, що відповідно до формулювань Указу Президента України від 08 серпня 1993 року № 720/95 слід розуміти, що сертифікат на право на земельну частку (пай) має не правовстановлююче, а правопосвідчувальне значення, тобто право на земельну частку (пай) виникає у члена господарства з моменту виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку (пай) та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом.

45. Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-VІ (надалі Закон) визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Статтею 1 Закону визначено коло осіб, які мають право на земельну частку (пай): - колишні члени колективних сільськогосподарських підприємства, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариства, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємства, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; та громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом…Також ч 3 ст. 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено у судовому порядку. Згідно ст. 2 Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Частиною 2 цієї статті визначено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Стаття 3 Закону визначає підстави для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв). Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

46. Згідно ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктами 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

47. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

48. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

49. Як було встановлено судом, за життя спадкодавця ОСОБА_2 , Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області було винесено розпорядження № 158 від 20.12.1995 року на підставі якого 15.07.1997 року на ім`я ОСОБА_2 був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0093201.

50. Таким чином, на підставі досліджених доказів наданих позивачем та Перехідних положень Земельного кодексу України, який набрав чинності в 2002 році, встановлено, що ОСОБА_2 набув права на земельну частку (пай) за життя. Спадкоємицею після його смерті була дружина ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, після смерті якої, в свою чергу, спадкоємицею є позивачка, яка не має можливості оформити на себе право власності на майно, яке є предметом спору в даній справі, оскільки Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0093201, виданий на ім`я ОСОБА_2 , після смерті останнього.

51. За таких обставин, наявні підстави для задоволення позовних вимог та визнання права власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на спадкове майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері позивачки ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , але не оформила своїх спадкових прав, та яке складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Червона Гірка» в селі Червона Гірка Одеського району Одеської області, яке належало ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0093201.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 373, 392 1216-1218, 1223, 1261, 1262, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 125 ЗК України, ст.ст. 13, 76-81, 83, 89, 95, 200, 206, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області, про визнання права власності на право на земельні частки (паї) у порядку спадкування задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на право на земельну частку (пай) розміром 4,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Червона Гірка» в селі Червона Гірка Одеського району Одеської області, яке належало ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0093201.

3. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

6. Повний текст рішення складено 31 січня 2024 року.

Суддя О.П. Портна