Справа № 716/2010/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2024 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

за участю

секретаря судових засідань Якимик К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представниці ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , в якому просить визнати за ним право власності на частку у житловому будинку з господарськими спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вищевказаною адресою, який покійний відповідно до заповіту від 21.02.2013 заповів йому та ОСОБА_3 . Спадкоємцями, які мають право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом, є непрацездатні доньки спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька.

Зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_4 позивач прийняв, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності ОСОБА_4 на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку.

Відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві його представниця ОСОБА_2 клопотала про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

ОСОБА_3 , будучи своєчасно та належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, заздалегідь адресувала до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у її відсутності.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до приписів ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, врахувавши заяви учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.06.2020.

Відповідно до ч.ч. 1, 1 ст. ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 по місцю його останнього проживання - АДРЕСА_1 , відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить, зокрема, житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вказане спадкове майно ОСОБА_7 , згідно заповіту від 21.02.2013, посвідченого секретарем виконавчого комітету Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі за №28, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповів позивачу ОСОБА_1 та відповідачці ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

На виконання вказаних вимог закону, судом встановлено, що спадкоємцями, які мають право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом, є непрацездатні доньки спадкодавця ОСОБА_6 1956 р.н., та ОСОБА_5 , 1961 р.н., проте вони самостійних прав на спадкове майно не висувають.

Згідно копії спадкової справи спадкоємці ОСОБА_6 1956 р.н., та ОСОБА_5 , 1961 р.н., подали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , оскільки вони у шестимісячний термін після смерті спадкодавця звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, за якими було заведено спадкову справу №311/2020.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно позивач звернувся до Заставнівської нотаріальної контори із заявою, однак, у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом у вигляді спірного житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності ОСОБА_4 на житловий будинок. Наведене підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №72692165 від 02.06.2023 та постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №36/02-31 від 10.05.2023.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , належав і рахується за померлим ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 30.08.2023 за №35 та довідкою характеристикою від 03.05.2023 за №84.

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, 1954-1987 року побудови, згідно висновку про вартість майна - вартість житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 становить 162398 (сто шістдесят дві тисячі триста дев`яносто вісім) гривень.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 206, 235, 247, 259, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на частку у житловому будинку, що в плані зазначений під літ. «А», загальною площею 44,20 м.кв., житловою площею 34,70 м.кв., із господарськими будівлями та спорудами: літню кухню під літ. «Б», сарай під літ. «В», вбиральню під літ. «Г», погріб окремо збудований під літ. «Пг», криницю під №1, огорожу під №2-4, що розташовані по АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Веренчанка Чернівецькогоо району Чернівецької області, актовий запис про смерть №36 від 10.06.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників по справі:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 02.10.2000 Заставнівським РВ УМВС в Чернівецькій області.

представник позивача - адвокат Козловська Юлія Павлівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000570 від 29.12.2021, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 , діє у справі на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії СЕ № 1078594 від 06.09.2023;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 26.11.1999 Заставнівським РВ УМВС в Чернівецькій області.

Дата складення повного тексту рішення суду: 21.02.2024.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ