ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/51/23Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н. В.
Провадження № 22-ц/817/127/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

секретар- Сович Н.А.

з участю ОСОБА_1 та його представника - адвоката Манорик Г.Г., представника Чортківського РТЦК - Тимофій В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2023 року, ухваленого суддею Яковець Н.В. у справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , заінтересована особа Чортківський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту його перебування на утриманні свого батька ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час захисту територіальної цілісності України.

ОСОБА_2 вказував, що за життя його батьком надавалася йому допомога, яка була для нього єдиним, постійним і основним джерелом існування, через нестабільні життєві обставини заявника.

Зазначив, що звертався до Чортківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для формування та подачі пакету документів у Департамент соціального захисту Міністерства оборони України з метою виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця. Однак, йому було роз`яснено про необхідність встановлення факту перебування заявника на утриманні батька, що слугувало підставою для звернення до суду з цією заявою.

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із рідним братом ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час захисту територіальної цілісності України, та встановлення факту перебування на його утриманні.

ОСОБА_1 вказував, що проживав разом з братом по АДРЕСА_1 в будинку, який належить на праві власності їх спільній матері, яка померла, вів з ним спільне господарство, та вони обробляли земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Допомога брата за життя, як годувальника була для нього постійним і основним засобом для існування, через нестабільні життєві обставини, а брат йому допомагав матеріально, так як своєї сім`ї він не створив.

Після загибелі брата ОСОБА_3 заявник звертався до Чортківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для формування та подачі пакету документів у Департамент соціального захисту Міністерства оборони України з метою виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця. Однак, йому було роз`яснено про необхідність встановлення вказаних фактів в судовому порядку.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області було об`єднано в одне провадження цивільні справи № 608/51/23, №608/327/23 за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та присвоєно справі №608/51/23.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 20.02.2023 року заяву задоволено. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на утриманні батька ОСОБА_3 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , разом із своїм братом, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з серпня 2016 року та до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 перебував на утриманні свого брата ОСОБА_3 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, вважаючи рішення Чортківського районного суду від 20 лютого 2023 року незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви. Висновки суду про достатність доказів перебування заявників на утриманні у загиблого є хибними та суперечать нормам чинного законодавства, оскільки суд першої інстанції залишив поза увагою те, що заявники є повнолітніми, можуть самостійно працювати та отримувати дохід. ОСОБА_1 був одружений, згодом розлучився, а від шлюбу має двох дітей. Проте, суд не з`ясував, чи перебувають діти в нього на утриманні і якщо так, в який спосіб їх батько перебуває на утриманні в свого брата.

Тому, Міністерства оборони України вважало, що факт перебування на утриманні заявників у загиблого ними не доведений.

Окрім того, Міністерство оборони України вважає, що факт спільного проживання ОСОБА_1 разом із братом ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , не підтверджено об`єктивними доказами.

Також, Міністерство оборони України зазначає, що дана справа є фактично спором про встановлення такого факту, який виключно пов`язаний з наступним вирішенням спору про право, зокрема про право на отримання виплат, передбачених постановою КМУ від 28.02.2022 року №168, а відтак не може розглядатися у порядку окремого провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Манорик Г.Г. просить апеляційну скаргу в частині вирішених вимог щодо ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення в указаній частині залишити без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим. ОСОБА_1 проживав разом з братом ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 в будинку, який належить на праві власності їх спільній матері, яка померла, вів з ним спільне господарство, та вони обробляли земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Саме ОСОБА_1 здійснював поховання брата в селі Джурин, а на день його смерті крім ОСОБА_1 , близьких родичів у померлого брата не було.

Адвокат Манорик Г.Г. вважає доводи Міністерства оборони України необгрунтованими, оскільки заявником подано належні та допустимі докази, які слугували підставою для задоволення заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Чортківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України Тимофій В.П. вважаючи рішення Чортківського районного суду від 20 лютого 2023 року незаконним та необґрунтованим, просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувавши його та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви. Оскільки ця справа є фактично спором про встановлення факту, який виключно пов`язаний з наступним вирішенням спору про право, зокрема про право на отримання виплат, передбачених постановою КМУ від 28.02.2022 року №168, а відтак не може розглядатися у порядку окремого провадження.

В судовому засіданні представник Чортківського РТЦК Тимофій В.П. просила задовольнити апеляційну скарги з підстав, які у ній наведено.

ОСОБА_1 та його представник - адвокат Манорик Г.Г. просили апеляційну скаргу в частині вирішених вимог щодо ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення в указаній частині залишити без змін.

Обставини справи.

Заявник ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Чортків Тернопільської області.

Батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно 24.11.2022 Чортківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вбачається, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 .

Згідно з повідомленням військової частини НОМЕР_3 від 12.10.2022 місцевий територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України було зобов`язано довести брату загиблого про те, що командир зенітно ракетно - артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 загинув у бою ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому зазначено місце проживання загиблого: АДРЕСА_1 .

Довідкою Джуринського старостинського округу від 29.11.2022 № 411 установлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 . Склад сім`ї один.

З ОСОБА_3 здійснювалося стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 31.07.1998 року до його повноліття (виконавчий лист Чортківського районного суду від 12.08.1998 року).

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Джурин Чортківського району Тернопільської області, де зареєстрований та проживає.

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 22 лютого 1977 р. Джуринською сільською радою, актовий запис № 18.

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 28 березня 1968 р.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , а ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_8 , що стверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_6 та НОМЕР_7 .

Отже, заявник ОСОБА_1 є рідним братом, а заявник ОСОБА_2 - сином загиблого ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки, виданої Джуринським старостинським округом Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 23 січня 2022 року за №10, ОСОБА_1 сам здійснив поховання свого брата, ОСОБА_3 в с. Джурин.

Відповідно до Довідки № 29 від 02.02.2023 року, виданої Джуринським старостинським округом, Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 проживав без реєстрації з 2016 року з братом, ОСОБА_3 і вели спільне господарство по день смерті.

В судовому засіданні у суді першої інстанції свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є сусідами заявника ОСОБА_1 , підтвердили факт спільного проживання заявника ОСОБА_1 разом із його братом ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи заяву та визнаючи встановленим факт перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції виходив із доведеності вищевказаних обставин. Крім того, суд вважав доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із своїм братом, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з серпня 2016 року та до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, висновок суду про встановлення факту перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 не відповідає обставинам справи, недоведеними є обставини щодо перебування заявників на утриманні ОСОБА_3 , що відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення в цій частині та ухвалення нового.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Частиною 2 указаної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Даний правовий висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, Постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. N 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору

Відповідно до ст. 16-1 цього Закону право на призначення та отримання грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надані заявниками та досліджені судом першої інстанції докази в їх сукупності не надають підстав для висновку про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували на утриманні померлого ОСОБА_3 .

Так, як встановлено судом, заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є повнолітніми, працездатними та працевлаштованими.

Сину загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на момент подання ним заяви про встановлення факту перебування на утриманні виповнилося 28 років, він проживає та працює за межами України.

ОСОБА_1 , 1976 року народження, також працевлаштований.

Отже, обидва заявники мали та мають інші джерела доходів.

У матеріалах справи відсутні докази щодо розміру доходів як померлого ОСОБА_3 , так і заявників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також щодо розміру допомоги заявникам з боку померлого ОСОБА_3 .

Співвідношення розмірів допомоги, яку заявники отримували від ОСОБА_3 , та інших одержуваних ними доходів судом першої інстанції не встановлено і можливість встановити таке співвідношення на стадії апеляційного перегляду справи відсутня, оскільки такі докази заявниками не подані.

Отже, з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів відсутні підстави для висновку, що матеріальна допомога ОСОБА_3 була постійним і основним джерелом засобів до існування заявників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Факт стягнення з померлого ОСОБА_3 аліментів на утримання його сина ОСОБА_2 до досягнення ним повноліття згідно виконавчого листа від 12.08.1998 року, виданого Чортківським районним судом, не дає підстав для висновку про те, що ОСОБА_2 з моменту досягнення повноліття перебував на утриманні свого батька ОСОБА_3 .

Надані представником ОСОБА_1 - адвокатом Манорик Г.Г. до відзиву на апеляційну скаргу письмові докази також жодним чином не підтверджують факту перебування ОСОБА_1 на утриманні рідного брата ОСОБА_3 , оскільки не містять інформації про надання померлим заявнику матеріальної допомоги на постійній основі, що була основним джерелом засобів до його існування, про розмір такої допомоги та розмір доходів самого заявника.

Відтак, висновки суду про те, що допомога, яка надавалась заявникам ОСОБА_3 за життя, була не одноразовою та надавалась систематично, була для них постійним і основним засобом для існування, не грунтуються на матеріалах справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 слід скасувати, ухваливши в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_3 .

Відтак, доводи апеляційної Міністерства оборони України в цій частині колегія суддів вважає обгрунтованими.

Щодо встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 .

Даний факт доведений належними та достатніми доказами, зокрема:

-довідками Джуринського старостинського округу Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області №10 від 23 січня 2023 року, №29 від 2 лютого 2023 року, свідоцтвами про право на спадщину за законом, із змісту яких вбачається, що з 2016 року брати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали разом у будинку, успадкованому ними в рівних частках після смерті батьків, а також в рівних частках прийняли інше спадкове майно, вели спільне господарство, після смерті ОСОБА_3 поховання останнього здійснював ОСОБА_1 ;

-доповіддю командира військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України майора ОСОБА_10 від 12.10.2022 року про загибель військовослужбовця в/ч НОМЕР_3 , сповіщенням про смерть військовослужбовця ОСОБА_3 , із змісту яких вбачається, що місцем проживання сімї ОСОБА_3 є АДРЕСА_1 , про загибель ОСОБА_3 слід сповістити брата загиблого із зазначеннм його номера телефону та адреси АДРЕСА_1 ;

-показаннями допитаних у суді першої інстанції свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які є сусідами заявника ОСОБА_1 та загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , та підтвердили факт спільного проживання рідних братів та ведення ними спільного господарства.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про доведеність факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із своїм братом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з серпня 2016 року та до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Тому, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення в означеній частині.

Доводи апеляційної скарги про те, що дана справа підлягала вирішенню в порядку позовного, а не окремого провадження, колегія суддів оцінює критично, оскільки встановлення факту спільного проживання рідних братів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не повязане з наступним вирішенням спору про право з Міністерством оборони України чи будь-якою іншою фізичною або юридичною особою.

Також відсутній спір про право в частині відмовлених апеляційним судом вимог заявників про встановлення факту перебування на утриманні загиблого ОСОБА_3 , оскільки судом встановлено, що заявники не перебували на утриманні останнього, а отже, не є суб`єктами отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, виплату якої у передбачених законом випадках здійснює Міністерство оборони України.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не залучено до участі у справі належну заінтересовану особу - Міністерство оборони України, колегія суддів зазначає, що останнє скористалося наданим процесуальним правом особи, яка не брала участі у справі, внаслідок чого за його апеляційною скаргою здійснено перегляд рішення суду першої інстанції, всі доводи Міністерства оборони України щодо вирішення заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 враховано апеляційним судом при перегляді оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2023 року скасувати в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3 .

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_3 .

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Костів О.З.

Храпак Н.М.