Провадження № 22-ц/824/1928/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Медведчук Д.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на рішення Подільського районного суду міста Києва від 11 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" про визнання неправомірною відмову в укладенні договору,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 18.12.2021р. він звернувся до відповідача з проханням укласти з ним договір банківського вкладу на користь третьої особи без довіреності, однак відповідач протиправно відмовився укласти з ним договір на користь третьої особи і про причини відмови в укладенні договору не повідомив.

У зв`язку з вищевикладеним, просив суд визнати неправомірною відмову Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» в укладенні з ОСОБА_1 договору банківського вкладу на користь третьої особи.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 11 травня 2023 року позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову АТ «Перший український міжнародний банк» в укладенні з ОСОБА_1 договору банківського вкладу на користь третьої особи.

Не погоджуючись із вказаним рішення, АТ «Перший український міжнародний банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що судом першої інстанції не враховано, що 28.11.2019 позивач розмістив, з урахуванням умов укладеного між сторонами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, депозит «Дохідний», а 18.12.2021 - депозит «Ювілейний». При цьому, внутрішніми документами АТ «ПУМБ» та умовами укладеного Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не передбачена можливість укладення договору банківського вкладу на користь третьої особи. Вказує що позивачем обрано неефективний спосіб захисту порушеного права, оскільки визнання дій неправомірними не призведе до поновлення прав та законних інтересів позивача.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, та ним не доведено належним чином правомірність відмови в укладенні договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).

Згідно із статтею 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. У разі необґрунтованого ухилення банку від укладення договору банківського рахунка клієнт має право на захист відповідно до цього Кодексу.

У пункті 10.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, передбачено порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунка кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Тобто, відкриття відповідних рахунків та облік на них коштів у національній та іноземній валютах, залучених згідно з чинним законодавством від юридичних і фізичних осіб на підставі укладених у письмовій формі договорів банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку. Необлікування банком таких коштів не можна вважати недодержанням сторонами відповідного договору банківського вкладу (депозиту) його письмової форми.

Тобто, позивач правомірно сподівався на належне оформлення договору вкладу з відповідачем, а обов`язок забезпечення належного виконання працівниками відповідача посадових інструкцій лежить на банківській установі. При цьому саме банк визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори банківського вкладу, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій. Недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства й умовам договору банківського вкладу), та неналежне виконання ними своїх посадових обов`язків не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору.

Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц, провадження № 14-90цс19, від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц, провадження № 14-703цс19, та від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц, провадження № 14-20цс21.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з проханням укласти з ним договір банківського вкладу на користь третьої особи без довіреності, що підтверджується заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 18.12.2021. Натомість відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, як і не довів належним чином правомірність відмови в укладенні договору.

Таким чином, перевіривши наявні у матеріалах справи докази в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що встановивши, що позивач правомірно сподівався на належне оформлення договору вкладу з відповідачем, натомість банк згідно положень ст. 1067 ЦК України зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам, а тому наявні підстави для задоволення позову, з огляду на те, що відповідач не довів належним чином правомірність своєї відмови в укладенні такого договору.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що внутрішніми документами АТ «ПУМБ» та умовами укладеного Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не передбачена можливість укладення договору банківського вкладу на користь третьої особи оцінюються колегією суддів критично, а додані до апеляційної скарги відповідні документи на підтвердження цього, не приймаються колегією суддів до уваги, з огляду на те, що в порушення вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України, банком не було обґрунтовано неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а тому, колегія суддів вважає, що при апеляційному розгляді справи вказані докази не можуть бути враховані судом.

Інші доводи апелянта зводяться до суперечливого тлумачення норм матеріального права та незгоди із висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не можуть бути підставою для скасування обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" залишити без задоволення, а рішення Подільського районного суду міста Києва від 11 травня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: