У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

Справа №338/206/24

08 лютого 2024 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Решетов В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання особи недієздатною і встановлення опіки,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання особи недієздатною і встановлення опіки.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі частини 3 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам статті 95 цього Кодексу.

За змістом пункту 5 частини 1 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У відповідності до частини 3 статті 296 Цивільного процесуального кодексу України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Отже, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано виключно членами її сім`ї, близькими родичами, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

З практики застосування термінів, слів та словосполучень у юриспруденції, близькими родичами є: батьки, діти, рідні брати і сестри, дід, бабка, онуки. Статус близьких родичів мають також подружжя. Фізичні особи, природний зв`язок між якими ґрунтується на походженні один від одного або від спільних предків і має правове значення у випадках, передбачених законодавством.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Звертаючись до суду із вищевказаною заявою, заявником зазначено, що він є племінником особи, недієздатність якої він просить визнати. При цьому додані документи про родинні зв`язки низької якості та обмежено читабельні.

Отже, суд зазначає, що у чинному законодавстві не вживаються такі терміни як «тітка», «племінник». Зокрема, з системного аналізу вищенаведених правових норм суд робить висновок, що закон розмежовує такі поняття як «родичі», «члени сім`ї» та «близькі особи», проте ці поняття не є тотожними, у зв`язку з чим суд зазначає, що «племінник» та «тітка» не є родичами, згідно норм чинного законодавства.

Крім того, в заяві відсутні посилання на докази спільного проживання та ведення господарства заявника ОСОБА_1 та особи, відносно якої він бажає встановити недієздатність.

В доданому акті обстеження матеріально-побутових умов від 24.01.2024р. Солотвинської селищної ради зазначено, що заявник зареєстрований за адресою, за якою зареєстрована і проживає особа, відносно якої подана заява про визнання її недієздатною.

При цьому акт не містить даних про фактичне спільне проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, витрат, надання взаємної допомоги та інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Додані копії документів засвідчені лише підписом та не відповідають вимогам засвідчення копій документів доданих до заяви вимогам ЦПК.

За таких обставин, в силу частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя вважає за необхідне заяву залишити без руху, надавши заявнику строк десять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтею 185 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання особи недієздатною і встановлення опіки, - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі, у встановлений судом строк, заява вважатиметься неподаною та буде їй повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Решетов