Провадження № 2/204/2915/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, -

встановив:

31 жовтня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, в якій він просить суд стягнути в рахунок відшкодування судових витрат суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 073 грн. 60 коп., суму витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 18 250 грн.

В обґрунтування вимог зазнає, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2023 року, провадження у справі № 204/10622/23 було закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Так, 26 жовтня 2023 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі за даним позовом, у зв`язку з відсутністю спору, оскільки предметом позову є скасування наказу від 14 червня 2023 року № 107-с «Про накладення догани завідуючому ВАІТ № 1 КП «ДОКОД» ДОР», ОСОБА_2 ». Позов було подано до суду 14 липня 2023 року, а вже 21 серпня 2023 року відповідач видав наказ № 286а-ос «Про зняття догани з ОСОБА_2 ». Якою було знято догану, винесену наказом від 14 червня 2023 року за № 107-с. Лише 20 жовтня 2023 року наказом № 423-ос «Про внесення змін до наказу про зняття догани з ОСОБА_2 від 2 серпня 2023 року № 286а-ос» внесено зміну до пункту 1 наказу від 21 серпня 2023 року № 286а-ос та викладено пункт 1 наказу від 21 серпня 2023 року № 286а-ос в наступній редакції: «Скасувати наказ від 14 червня 2023 року № 107 про накладення догани завідуючому ВАІТ № 1 КП «ДОКОД» ДОР» ОСОБА_2 винесену наказом КП «ДОКОД» ДОР» від 14 червня 2023 року № 107-с. Таким чином, фактичне скасування спірного наказу самим відповідачем було здійснено вже після звернення позивача до суду і саме завдяки заявленим у справі позовним вимогам. У поданій позовній заяві позивачем було зазначено, що станом на день звернення позивача до суду, орієнтовні витрати позивача у справі складаються із суми витрат на послуги адвоката в розмірі 20 000 грн. Відповідно до акту прийому-передачі, укладеному позивачем із АО «АДВІС» витрати позивача на правову допомогу склали 18 250 грн. Крім того, за подання позовної заяви на підставі ухвали суду було сплаченого судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп. Оскільки, позивач фактично погодився із клопотанням відповідача про закриття провадження у справі і далі не підтримував своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, то суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Суд, вивчивши заяву про стягнення судових витрат, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 липня 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. дніпропетровська від 6 жовтня 2023 року, провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, було закрито, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

З врахування викладеного, суд вважає за необхідне з відповідача, яким було скасовано спірний наказ, що був предметом позову, стягнути на користь позивача сплачений судовий збір за подання позову до суду у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Що стосується вимоги представника позивача про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правову допомогу у розмірі 18 250 грн., то суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 3 ст. 137 ЦПК України, визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі.

Верховний Суд у своїй Постанові від 3 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Як вбачається з додатку № 2 від 14.06.2023 року до Договору про надання професійної правничої допомоги від 19.12.2022 року, година професійної допомоги адвоката коштує 1 500 грн.

Згідно з Актом приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги від 26 жовтня 2023 року за договором про надання правової допомоги адвокатом Весніним С.О. було надано позивачу наступні послуги: вивчення та аналіз документів клієнта, запити для отримання та вивчення додаткових документів; вивчення судової практики, опрацювання правової позиції та надання консультацій клієнту з приводу підстав та предмету позовних вимог з урахуванням прецедентної практики та правових висновків ВСУ 4 години 6 000 грн.; підготовчі дії для звернення до суду, підготовка, направлення адвокатських запитів, опрацювання відповіді на них, аналіз доданих документів 3 год. 4 500 грн.; підготовка позовної заяви: визначення підстав та предмету позову, доказів на обґрунтування позовних вимог, подання позову, підготовка клопотання 4 год. 6 000 грн.; судове представництво у справі № 204/10622/23: прибуття до суду та участь адвоката у судових засіданнях, складання відповіді на відзив 2 засідання 1 750 грн. Загалом вартість наданих послуг становить 18 250 грн.

Оплата послуг з надання правничої допомоги ОСОБА_1 здійснена згідно з платіжною інструкцією № 686 від 20 червня 2023 року у сумі 12 500 грн., та згідно з платіжною інструкцією № 5016 від 26 жовтня 2023 року.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Однак, що стосується пункту - вивчення судової практики, опрацювання правової позиції та надання консультацій клієнту з урахуванням прецедентної практики та правових висновків ВСУ, який адвокат вважає теж послугою з надання правової допомоги, то суд зазначає, що вивчення судової практики відноситься до здобуття нових знань адвокатом та розширення його професійної компетенції, та не відноситься до послуги. Крім того, з приводу оплати судового представництва адвоката Весніна С.О. у справі № 204/10622/23 та його участь у 2 судових засіданнях, що склали 1 750 грн., суд зазначає, що судових засідань по даній справі не було проведено, а прибуття адвоката до будівлі суду не є наданням правової допомоги. А тому, вимоги про стягнення з відповідача витрат на вивчення судової практики, опрацювання правової позиції та прибуття адвоката до будівлі суду, не підлягають задоволенню.

Виходячи з вище викладених обставини справи, з врахуванням того, що позивач ОСОБА_2 був вимушений звертатися за правничою допомогою, витрачаючи на це грошові кошти, враховуючи, що справа не представляє значної складності, складання позовної заяви також не представляло складності, справа знаходилась в провадженні суду досить короткий термін, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, за надання правничої допомоги адвокатом Весніним С.О., на користь ОСОБА_2 з відповідача необхідно стягнути суму в розмірі 12 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 142 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 грн., а всього 13 073 грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Т.О. Дубіжанська