Справа № 130/2964/23
Провадження № 22-ц/801/467/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 рокуСправа № 130/2964/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Міхасішина І.В.,

за участю секретаря судового засідання Кахно О.А.,

за участю сторін: представника ОСОБА_1 - адвоката Полігаса В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №130/2964/23 за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про встановлення факту родинних відносин,

за апеляційною скаргою НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2023 року, яке ухвалив суддя Шепель К.А. в Жмеринському міськрайонному суді Вінницької області, повний текст складено 15 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи її тим, що 12 березня 2022 року заявник ОСОБА_1 був призваний на військову службу за мобілізацією. 28 листопада 2022 року на військову службу призвали рідного брата заявника ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті мінування території в районі населеного пункту Богданівка Бахмутського району Донецької області зник безвісти. Заявник звернувся з рапортом до командування військової частини щодо звільнення з військової служби в запас на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», однак отримав роз`яснення про відмову у звільненні через неможливість на підставі поданих ним документів встановити родинні зв`язки між заявником, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Таким чином, він звернувся до суду з заявою про встановлення цих фактів та просив встановити факти, що ОСОБА_1 є рідним сином своєї матері ОСОБА_3 та рідним братом ОСОБА_2 .

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2023 року заяву задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно є рідним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно є рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним, необґрунтованим, ухвалене з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права. Просив рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити. Повідомити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів. Стягнути судові витрати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що вимоги заявника пов`язані з публічно-правовими відносинами, оскільки полягають в доведеності підстав для звільнення його з військової служби під час воєнного стану, а тому не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Полігас В.М. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, суд першої інстанції виходив з того, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факти родинних відносин з матір`ю та братом, а надані суду докази підтверджують зазначені факти.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відсутні підстави для закриття провадження у справі, оскільки даний спір розглядається в порядку окремого провадження в рамках цивільного судочинства, а не в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів, погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про народження, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , мати ОСОБА_5 , батько ОСОБА_6 .

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в смт Браїлів жмеринського району Вінницької області, мати ОСОБА_3 , батько ОСОБА_7 .

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу 31 серпня 1989 року ОСОБА_8 розірвав шлюб із ОСОБА_9 , яка після розірвання шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 розірвано 21 жовтня 1994 року.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_7 05 листопада 1994 року уклав шлюб із ОСОБА_3 , яка після одруження змінила прізвище на ОСОБА_3

ОСОБА_7 та ОСОБА_3 08 червня 2010 року шлюб розірвали, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу ОСОБА_11 05 грудня 1989 року уклав шлюб із ОСОБА_3 у відділі ЗАГС м. Полярний Мурманської області, шлюб розірвано 21 жовтня 1994 року.

Відповідно до Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_3 04 грудня 1988 року у Виконавчому комітеті Потоківської сільської ради ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_8 та змінила прізвище на « ОСОБА_3 »; а 05 листопада 1994 року ОСОБА_3 у Виконавчому комітеті Браїлівської селищної ради зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».

Начальник Жмеринського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Олена Грезент 11 жовтня 2023 року повідомила ОСОБА_3 про неможливість надання правової допомоги у частині витребування довідки про шлюб для підтвердження дошлюбного прізвища, який було зареєстровано 05 грудня 1989 року відділом ЗАГС міста Полярний Мурманської області рф, оскільки 1 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-ІХ «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». Зазначено, що на підставі даного Закону будь - які відносини з країною - агресором припинено та рекомендовано звернутися до суду.

ОСОБА_3 30 березня 2023 року від Начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_15 надійшло повідомлення про зникнення безвісти, у якому сповіщається про те, що її син, солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зник безвісти в результаті мінування території для унеможливлення прориву лінії оборони в районі населеного пункту Богданівка Бахмутського району Донецької області.

У довідці про склад сім`ї, виданій 06 жовтня 2023 року ОСОБА_3 , яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_2 (перейменовано на АДРЕСА_3 , зазначено про те, що вона народила та виховала двох дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_9 від 12 березня 2022 року солдат ОСОБА_1 призваний на військову службу за мобілізацією та направлений для проходження військової служби до військової частини № НОМЕР_3 .

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_16 надав ОСОБА_17 відповідь на рапорт щодо звільнення у якій вказав, що відповідно до наданих документів не можливо встановити родинні зв`язки між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 ; також військовослужбовець повинен звертатись до свого безпосереднього начальника, у разі прийняття рішення про звільнення подає по команді рапорт та в разі необхідності документи, які підтверджують підстави звільнення; за результатом розгляду рапорту ОСОБА_18 та згідно з наданими документами відсутні підстави для його звільнення з військової служби (а.с.22-23).

В судовому засіданні першої інстанції свідок ОСОБА_3 надала показання, що вона мати заявника у справі ОСОБА_1 , який проходить військову службу та ОСОБА_2 , який зник безвісти. Довести факти родинних відносин не може, оскільки в неї немає свідоцтва про укладення шлюбу з ОСОБА_3 , через те, що вона його укладала в російській федерації, і тому не прослідковується зміна її прізвища.

Свідок ОСОБА_20 надала показання, що вона рідна сестра ОСОБА_3 , яка раніше була ОСОБА_3 , потім ОСОБА_3 , потім ОСОБА_3 , потім ОСОБА_3 . У сестри є два сина, ОСОБА_1 , 1988 року народження, який зараз на військовій службі та ОСОБА_2 , 1994 року народження, який зник безвісти і вони між собою рідні брати по матері.

Свідок ОСОБА_5 надала показання, що вона мати ОСОБА_3 , яка неодноразово виходила заміж і змінювала прізвища. На даний момент її прізвище ОСОБА_3 і у неї два сина ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Велика Палата Верховного Суду 18 січня 2024 року у справі 560/17953/21 відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц, а саме ВП ВС вказала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

ВП ВС зазначила, що чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з заяви, ОСОБА_1 просить встановити факт родинних відносин між ним та його матір`ю і рідним братом (п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Отже, доводи апеляційної скарги в тому, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства є безпідставними, оскільки законом встановлено, що розгляд справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту родинних відносин, відноситься до цивільної юрисдикції.

Також ВП ВС підкреслила, що неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дотримавшись норм процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстави для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, відсутні. Враховуючи викладене, оскаржуване рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 лютого 2024 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Міхасішин І.В.