Провадження №2/523/2492/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія» про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення недоотриманої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 15.11.2023р. звернулась до суду з позовними вимогами до Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія» (далі за текстом ДП УДЦ «Молода гвардія») в яких просить:

визнати протиправним та скасувати наказ ДП УДЦ «Молода гвардія» від 03.07.2023р. № 34/2023-ОД в частині включення ОСОБА_1 у додаток №1 (списки працівників з установленням оплати в розмірі 2/3);

стягнути з ДП «УДЦ «Молода гвардія» на користь ОСОБА_1 недоотриманий середній заробіток у розмірі 139 666,19 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона до 31.10.2023р. працювала на посаді заступника генерального директора з фінансово-економічних питань головний бухгалтер ДП УДЦ «Молода гвардія». Наказом від 19.05.2023р. № 29/2023-ОД було продовжено простій дитячого центру з 20.05.2023р. до 18.08.2023р. та зупинено роботу у зв`язку з продовженням воєнного стану на період з 20.05. до 18.08.2023р. Пунктом 3 вказаного наказу було визначено, що наказ не розповсюджується на працівників за додатком №2, до якого також була включена ОСОБА_1 .

Разом з тим, наказом від 03.07.2023р. №34/2023-ОД були внесені зміни та доповнення до наказу №29/2023-ОД від 19.05.2023р., а саме ОСОБА_1 було включено з 05.07.2023р. у додаток №1, яким визначено список працівників з встановленням оплати праці у розмірі 2/3 частин.

ОСОБА_1 вважає, що вказаний наказ, яким були змінені істотні умови оплати її праці є незаконним, так як вона не була ознайомлена про такі зміни у встановленому законом порядку, а відтак такий наказ був прийнятий в односторонньому порядку та підлягає скасуванню. Вважаючи наказ про зміну істотних умов оплати праці незаконним, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток у розмірі 139 666,19грн., зробивши у позовній заяві розрахунку.

Крім того, посилаючись на те що з наказом від 03.07.2023р. вона була ознайомлена лише 16.10.2023р., після отримання листа від відповідача, яким було надіслано копію наказу, просить поновити їй строк на звернення до суду.

Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді 24.11.2023р. було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24.01.2024р. до суду надійшов відзив від ДП «УДЦ «Молода гвардія» на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що роботу дитячого центру було зупинено внаслідок військової агресії рф проти України. Наказом по підприємству від 19.05.2023р. з 20.05.2023р. до 18.08.2023р. було продовжено простій на підприємстві. На думку представника відповідача ОСОБА_1 була обізнана про наявність наказу від 03.07.2023р. Таке твердження ґрунтується на тому, що ОСОБА_1 після закінчення терміну тимчасового лікарняного, з 03.07.2023р. повинна була перебувати на робочому місці. Згідно інформації наданої охороною, ОСОБА_1 не заходила на територію підприємства відповідно до робочого графіку. Водночас, згідно наказу від 03.07.2023р. ОСОБА_1 була переведена на 2/3 частини оплати праці без перебування на робочому місці на що був усний наказ генерального директора, яким був заборонений вхід позивачки без необхідності на територію підприємства. Така заборона була знята 31.07.2023р.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 з 05.03.2013р. працювала на посаді заступника генерального директора з фінансово-економічних питань-головного бухгалтера ДП УДЦ «Молода гвардія».

Наказом ДП УДЦ «Молода гвардія» від 31.10.2023р. №120/к/тр була звільнена із займаної посади у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, на підставі п.1ч.1ст.40 КЗпП України.

Наказом ДП УДЦ «Молода гвардія» від 19.05.2023р. №29/2023-ОД було продовжено простій дитячого центру з 20.05. до 18.08.2023р. відповідно до ст.113 КЗпП України та зупинено роботу дитячого центру у зв`язку із продовженням воєнного стану на період з 20.05. до 18.08.2023р.

Пунктом 2 вказаного наказу працівників, за додатком №1 до наказу, на час простію було звільнено від обов`язку бути присутніми на робочих місцях з установленням оплати в розмірі 2/3 окладу.

Пунктом 3 наказу за додатком №2 були визначені працівники, на яких не розповсюджується такий наказ, з оплатою праці згідно штатного розпису. До такого додатку була включена ОСОБА_1 .

Наказом ДП УДЦ «Молода гвардія» від 03.07.2023р. 34/2023-ОД у зв`язку з виробничою необхідністю були внесені зміни та доповнення в додаток №1 наказу №29/2023-ОД від 19.05.2023р. та з 03.07.2023р. до додатку №1 була включена ОСОБА_1 , заступник генерального директора з фінансово-економічних питань-головний бухгалтер.

Щодо строків звернення позивачки з позовною заявою до суду.

Так, згідно частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно наданих суду доказів з боку позивачки, що інше не спростовано відповідачем, ОСОБА_1 отримала наказ від 03.07.2023р. №34/2023-ОД 16.10.2023р.

З позовною заявою ОСОБА_1 звернулась до суду 15.11.2023р., тобто в межах тримісячного строку встановленого частиною першою статті 233 КЗпП України.

Таким чином, правових підстав для задоволення клопотання про поновлення строку суд не вбачає.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частинами третьою та четвертою статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Зміна істотних умов праці, передбачена частиною третьою статті 32 КЗпП України, за своїм змістом не тотожна звільненню у зв`язку зі зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці.

Таким чином, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 582/1001/15-ц.

Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни (стаття 103 КЗпП України).

Доцільність запровадження відповідачем вищенаведених змін в організації виробництва і праці, а також право відповідача на запровадження таких змін передбачено статями 42, 44 Господарського кодексу України (далі - ГК України), якими визначено, що суб`єктам підприємницької діяльності надано право самостійно визначати порядок залучення та використання матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів (в тому числі і трудових), самостійно встановлювати та змінювати організацію виробництва і праці.

Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис (частина третя статті 64 ГК України).

Втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України.

За пунктом 2 глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України (який є чинним з 24 березня 2022 року) під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136-ІХ (який набрав чинності з 24 березня 2022 року) (далі - Закон України № 2136-ІХ) на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України.

Цей Закон діє у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (пункт 3 Прикінцевих положень Закону України № 2136-ІХ).

У зв`язку із військовою агресією рф проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На теперішній час строк дії воєнного стану продовжений.

Матеріалами справи встановлено та сторонами по справі не оспорюється, що наказом ДП УДЦ «Молода гвардія» від 19.05.2023р. №29/2023-ОД було продовжено простій дитячого центру з 20.05. до 18.08.2023р. відповідно до ст.113 КЗпП України та зупинено роботу дитячого центру у зв`язку із продовженням воєнного стану на період з 20.05. до 18.08.2023р.

Отже, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин у даній справі, відповідач був вправі впроваджувати будь-які зміни в організації виробництва і праці, як в цілому по підприємству, так і в окремих підрозділах, або по відношенню до окремих працівників, які вважає за доцільне для покращення ефективності своєї діяльності. Отже, дії відповідача щодо зміни в організації виробництва та праці були обґрунтованими та документально оформленими. Відповідач дотримався установленого законом порядку проведення зміни істотних умов праці.

Водночас, звертаючись до суду з позовними вимоги, ОСОБА_1 стверджує, що відповідачем був порушений порядок зміни істотних умов праці, зокрема її не було повідомлені про таке, у строки передбачені законом.

Як було вказано судом, за припасами частини третьої статті 32 та статті 103 КЗпП України про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Разом з тим, за частиною другою статті 3 Закону України № 2136-ІХ у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов.

Тобто, під час воєнного стану працівник вважається повідомлений про зміну істотних умов праці не пізніше дня запровадження таких змін.

Трудовим законодавством не передбачено імперативної норми, яка б визначала у який спосіб роботодавцю слід повідомляти працівника про зміну істотних умов праці. В той же час, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, у випадку виникнення спору, саме на роботодавця покладається обов`язок доведеності факту належного повідомлення працівника про зміни істотних умов праці.

Зміни істотних умов оплати праці відносно ОСОБА_1 були запровадженні ДП УДЦ «Молода гвардія» 03.07.2023р. наказом від 03.07.2023р. № 34/2023-ОД.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

З боку відповідача суду не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував виконання ДП УДЦ «Молода гвардія» вимог статті 3 Закону України № 2136-ІХ про завчасне попередження ОСОБА_1 про зміну істотних умов оплати праці.

Посилання представника відповідача про обізнаність ОСОБА_1 з наказом від 03.07.2023р. є неприйнятними, так як не підтверджують конкретну дату її повідомленням про зміну істотних умов праці.

Отже, наявні у справі докази вказують на порушення відповідачем строків повідомлення ОСОБА_1 про запровадження відносно неї змін умов оплати праці з 03.07.2023р., що вказує на обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування наказу від 03.07.2023р. № 34/2023-ОД відносно ОСОБА_1 , а як наслідок на поновлення ОСОБА_1 попередніх умов оплати праці.

Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення недотриманої уми заробітної плати підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Так, позивачка на відновлення свого порушеного права просить стягнути з ДП УДЦ «Молода гвардія» недотриманий середній заробіток у розмірі 139 666,19грн., який було розраховано згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100 (далі Порядок № 100).

Однак, Порядок №100 не може бути застосований, так як стягнення середнього заробітку у виниклому між сторонами спорі не передбачено КЗпП України, а відновлення попередніх умов оплати праці позивачки полягають у проведені їй доплати 1/3 частки заробітної плати, якого вона була обмежена відповідачем за наказом від 03.07.2023р. № 34/2023-ОД.

Згідно довідки, виданою ДП УДЦ «Молода гвардія» ОСОБА_1 у липні 2023р. було нараховано заробітну плату у розмірі 31 751,81грн., у серпні 2023р. 26 782,00грн., у вересні 2023р. 26 782,00грн. За жовтень 2023р. позивачкою не надано відомостей про розмір нарахованої їй заробітної плати та з цього приводу на час звернення до суду не заявлено відповідного клопотання про витребування такої інформації, у випадку неможливості самостійно її надати суду.

Суд, в свою чергу, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства не має права самостійно відшукувати докази на доведеність позовних вимог або їх спростування.

Таким чином, з метою відновлення порушених прав позивачки з ДП УДЦ «Молода гвардія» слід стягнути 1/3 частку недоотриманої заробітної плати, з урахуванням отриманих сум заробітної плати, а саме за липень 2023р. 15 875,90грн.; за серпень 2023р. 13391,00грн.; за вересень 2023р. 13391,00грн., а всього у розмірі 42 657,90грн.

Розрахунок застосований судом: Зп : 2 Х 3 Х 33,3333 : 100 ( ОСОБА_2 це сума отриманої заробітної плати за місяць, яку слід поділити на коефіцієнт 2 помножити на коефіцієнт 3, як третя частина заробітку, помножити на 33,3333 : 100).

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути несплачений судовий збір в розмірі 1073,60грн. за позовні вимоги немайнового характеру та пропорційно задавленим позовним вимогам майнового характеру на користь позивачки в розмірі 327,90грн. (42657,90грн. х 100 : 139 666,19грн. = 30,54%; 1073,60грн. х 30,54% : 100).

Керуючись ст.ст.12,13,76,141,259,263-265,268,274,279 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія» про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення недоотриманої заробітної плати задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія» від 03.07.2023р. №34/2023-Од від 19.05.2023р. в частині включення ОСОБА_1 у додаток №1 (списки працівників з установленням оплати в розмірі 2/3).

Стягнути з Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія» на користь ОСОБА_1 недоотриману заробітну плату за липень-вересень 2023р. у розмірі 42 657,90грн., судовий збір в розмірі 327,90грн.

Стягнути з Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія» на користь держави судові витрати в розмірі 1073,60грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне підприємство «Український дитячий центр «Молода гвардія», код ЄДРПОУ №33636307, місцезнаходження, 65069, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога б. 172.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 07 лютого 2024р.

Суддя