Справа 705/4735/23
2/693/38/24
У Х В А Л А

09.02.2024 року м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Шимчика Р. В.,

за участю секретаря судового засідання Коломієць С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Жашків заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шимчика Р.В. від участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ватутінський міський суд Черкаської області,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2023 року вищевказану справу передано для розгляду судді Шимчику Р.В.

Ухвалою від 17.11.2023 року прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче засідання.

05.02.2024 року та 09.02.2024 від ОСОБА_1 надійшли заяви про відвід судді Шимчика Р.В.

В обґрунтування заяв ОСОБА_1 вказала, що суддя Жашківського районного суду Черкаської області Шимчик Р.В. не може приймати участь у розгляді справи за наступних обставин :

-пунктом 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачено підстави, згідно яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Тому позивач вважає, що вона звільнена від доказування обставин п.3 ч. 1 ст. 36 ЦПК України відносно неможливості забезпечити об`єктивний та неупереджений розгляд справи за її участю та судді Шимчика Р.В.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі № 580/2606/22, в якій Жашківський районний суду Черкаської області є відповідачем у справі та розгляд справи триває станом на 04.02.2024 року.

Участь судді Шимчика Р.В. у даній справі буде свідченням реального конфлікту інтересів, про що він станом на 04.02.2024 року не повідомив компетентний орган.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася.

У підготовче засідання представник Державної казначейської служби України не з`явився, при цьому до суду направив заяву про розгляд справи у відсутності представника казначейської служби України.

У підготовче засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ватутінського міськрайонного суду Черкаської області не з`явився по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали, вважає, що у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2,3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Відповідно до вимог ч.1 ст.36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За умовами ч.3 ч.4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч.5 ст.36 ЦПК України).

Розглянувши питання, з точки зору національного закону - ст. 36 ЦПК України, в контексті ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності суд зазначає наступне:

- суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне;

- слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28 листопада 2002 року, а також рішення у справах проти України: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року,п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року,п.136; «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, п.п.103,107).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Як вбачається із заяви, підставами для відводу головуючого Коркіяйнен О.С. зазначила, що участь судді Шимчика Р.В. у даній справі буде свідченням реального конфлікту інтересів.

Відповідно дост.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, вивчивши подану заяву, суд приходить до висновку про її необґрунтованість і підстави відводу судді, вказані позивачем, не знайшли свого належного підтвердження.

За викладених обставин, враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи, не знайшли свого належного підтвердження, а тому приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді.

При цьому, на розгляді в Касаційному адміністративному суду Верховного Суду перебуває адміністративна справа № 580/2606/22 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.08.2022 року за позовом ОСОБА_1 до Жашківського районного суду Черкаської області про визнання незаконним розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» голова суду представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Згідно наказу Жашківського районного суду Черкаської області № 63-о від 18.09.2023 року суддя Шимчик Р.В. з 16.09.2023 року приступив до виконання обов`язків голови Жашківського районного суду Черкаської області.

Таким чином, головуючий суддя у справі № 705/4735/23 Шимчик Р.В. як т.в.о. голови суду здійснює представництво відповідача у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Жашківського районного суду Черкаської області про визнання незаконним розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у ст. 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

З урахуванням практики ЄСПЛ, положення п.1ст.6 Конвенції, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи, суд приходить до переконання, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 36, 39, 40, п. 1 ч. 1 ст. 258, 259, 260, ч. 1 ст. 261, 263, 268 ЦПК України, суд

ПОСТ АНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шимчика Р.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ватутінський міський суд Черкаської області.

Заяву про самовідвід судді Шимчика Романа Васильовича у цивільній справі № 705/4735/23 за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ватутінський міський суд Черкаської області, - задовольнити.

Відвести суддю Жашківського районного суду Черкаської області Шимчика Романа Васильовича від розгляду цивільної справи № 705/4735/23, провадження № 2/693/38/24 за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ватутінський міський суд Черкаської області.

Цивільну справу № 705/4735/23, провадження № 2/693/38/24 за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ватутінський міський суд Черкаської області, передати до канцелярії Жашківського районного суду Черкаської області для повторного розподілу між суддями в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Роман Васильович Шимчик