Справа № 489/7099/23
Провадження № 2/489/350/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12 лютого 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,

встановив:

В листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зміну розміру та способу стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивував тим, що він є батьком двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син ОСОБА_4 народився у позивача та відповідача ОСОБА_1 . Спочатку ім`я батька дитини було записано у свідоцтві про народження зі слів матері, проте в подальшому, згідно рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.07.2019 по справі № 488/928/19, внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_6 та зазначено батьком дитини позивача. Відповідно до судового наказу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.09.2020 по справі № 488/3079/20 з позивача на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Вказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні та ОСОБА_2 щомісячно сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_6 .

28.08.2019 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_8 ). Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_9 . Згідно судового наказу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.01.2022 з позивача на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Щомісяця позивач сплачує ОСОБА_3 аліменти на утримання сина в розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується відповідними розписками.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що він надає матеріальну допомогу своїй матері ОСОБА_10 , яка є пенсіонеркою та отримує пенсію в розмірі 2 520,00 грн., що є недостатнім для задоволення навіть мінімальних її потреб. 28.03.2017 в житловому будинку матері позивача сталась пожежа, внаслідок чого даний будинок визнаний непридатним для проживання. В зв`язку з цим позивач щомісячно надає допомогу своїй матері в розмірі 3 000,00 грн. 5 000,00 грн.

Враховуючи викладене, оскільки змінився його сімейний стан та відповідно погіршився матеріальний стан, позивач вважає за необхідне змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з нього на утримання обох дітей. Зазначає, що відповідно до діючого законодавства на утримання двох дітей з платника аліментів повинна стягуватись 1/3 частина від його заробітку, а не частина.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просить суд:

змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що був стягнутий з нього на користь ОСОБА_1 на підставі судового наказу від 28.09.2020 Корабельного районного суду м. Миколаєва по справ № 488/3079/20, а саме стягувати з нього на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 500,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини;

змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що був стягнутий з нього на користь ОСОБА_3 на підставі судового наказу від 10.01.2022 Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 490/10147/21, а саме стягувати з нього на користь ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3 500,00 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2023 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі.

29.11.2023 на адресу суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона позовні вимоги визнає частково, оскільки вважає, що діти позивача, хоча і народжені від різних матерів, мають отримувати однакову суму аліментів. Вважає несправедливим той факт, що діти отримують аліменти по різному, оскільки її син отримує аліменти в сумі, що в три рази менша за ту суму, яку отримує ОСОБА_6 . Хоча і існує судовий наказ, за яким з позивача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), проте ОСОБА_2 несе витрати на утримання своєї матері, яка не має власного житла. Після вирахування даних витрат позивач сплачує їй аліменти на утримання сина ОСОБА_11 в розмірі 5 000,00 грн. щомісячно. Крім того, відповідач ОСОБА_3 також вважає, що сума розміру аліментів, стягнута з позивача на утримання двох дітей, не може перевищувати 1/3 частину його заробітку (доходу). Враховуючи викладене, вважає за доцільне визначити аліменти на утримання кожного з дітей позивача в розмірі не менше 5 000,00 грн. щомісячно.

12.12.2023 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказує на те, що сам факт народження у ОСОБА_2 іншої дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів за умові відсутності факту погіршення його матеріального стану. При цьому вказує, що згідно розрахунку заборгованості по аліментам матеріальний стан позивача з 2020 року не погіршився, а навпаки значно покращився, він отримує більше грошових коштів. Той факт, що на утриманні позивача перебуває непрацездатна мати, також не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки відповідно до положень діючого законодавства вона отримує пенсію та, окрім позивача, в неї є ще двоє повнолітніх дітей, які також повинні нести витрати на її утримання. Також ОСОБА_1 вважає, що посилання позивача на те, що розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання двох дітей, не повинні перевищувати 1/3 частину його заробітку (доходу), не є беззастережною вимогою діючого законодавства, лише безпідставним припущенням ОСОБА_2 , яке ґрунтується на помилковому тлумаченні закону. Окрім вищезазначеного, відповідач посилається на те, що право на визначення способу стягнення аліментів належить їй, як одержувачу аліментів, а не платнику. Крім того ОСОБА_1 посилалась на те, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 не розлучені, проживають однією сім`єю, а тому даний позов до суду обумовлений лише бажанням зменшити розмір аліментів, які стягуються на утримання її сина ОСОБА_6 .

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, від нього неодноразово надійшли заяви про проведення підготовчого судового засідання та розгляду справи по суті за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, від неї на адресу суду 23.01.2024 надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково в частині стягнення аліментів на утримання кожного з дітей в твердій грошовій сумі в розмірі не менше 5 000,00 грн. щомісячно.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Згідно рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.07.2019 по справі № 488/928/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язано Корабельний районний у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції внести відомості до актового запису про народження № 141,складеного 13.03.2013, зазначивши батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України (а.с. 50-53).

Відповідно копії свідоцтва про народження (повторного) серії НОМЕР_1 , виданого Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 49).

У відповідності до судового наказу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.09.2020 по справі № 488/3079/20 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.09.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 47-48).

Згідно постанови державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у ВП № 63409177 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 на виконання судового наказу по справі № 488/3097/20 (а.с. 46).

28.08.2019 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 44).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 43).

10.01.2022 Центральним районним судом м. Миколаєва було видано судовий наказ по справі № 490/10147/21, відповідно до якого з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі /4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.12.2021 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 42).

Згідно розписки від 08.11.2023 ОСОБА_3 підтверджує, що в період з 01.05.2023 по 31.10.2023 ОСОБА_2 добровільно сплатив їй аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , 2021 р.н., в сумі 30 000,00 грн., по 5 000,00 грн. щомісячно (а.с. 14).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_10 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 40).

У відповідності до листа Вітовського районного сектору ГУ ДСНС України у Миколаївській області від 26.03.2018 за вих. № 38/145 повідомлено, що 28.03.2017 сталась пожежа житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 31).

Згідно Рішення виконавчого комітету Первомайської селищної ради від 21.08.2018 № 48 визнано непридатним для проживання житловий будинок, який належить ОСОБА_12 і розташований в АДРЕСА_1 (а.с. 30).

В обґрунтування позовних вимог та погіршення його матеріального стану ОСОБА_2 посилається на те, що будинок, який згорів, належав його матері ОСОБА_10 , та був єдиним місцем її проживання. В зв`язку з цим позивач щомісячно надає допомогу своїй матері.

Відповідно до довідки про доходи № 1540 9658 1555 1560 розмір пенсії ОСОБА_10 за період з грудня 2022 року по лютий 2023 року становив 2 100,00 грн., з березня 2023 року по травень 2023 року 2 520,00 грн. (а.с. 33).

До матеріалів справи позивачем ОСОБА_2 долучено копії квитанції про придбання харчових продуктів (а.с. 23-25).

Згідно заяви від 08.11.2023 ОСОБА_10 підтверджує, що її син ОСОБА_2 щомісячно допомагає їй матеріально: оплачує їй витрати на житло, оплату комунальних послуг, купує ліки та продукти харчування, а також надає матеріальну допомогу в сумі 3 000,00 грн. 5 000,00 грн. щомісячно (а.с. 15).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що з часу стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_6 його життєві обставини змінились - він одружився, в нього народилась друга дитина, він несе витрати на утримання своєї матері.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приписами статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Відповідно до статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже як позивач, так і відповідач зобов`язані утримувати своїх дітей.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога міститься і в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Тобто, зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

У відповідності до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких стягувач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачі при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини визначили спосіб їх стягнення в частці від доходу позивача, правові підстави для його зміни за позовом платника аліментів відсутні, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, оскільки відповідач звільнений від сплати аліментів як учасник бойових дій, а в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати підлягають компенсації за рахунок держав.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зміну розміру та способу стягнення аліментів відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення складено 12.02.2024.

Суддя Г.А. Микульшина