Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/4000/23
Номер провадження: 2/511/168/24
12 лютого 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді- Гринчак С. І.,
секретаря судового засідання - Замковенко О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та зміну розміру аліментів,
Короткий зміст позовної заяви.
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та зміну розміру аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.08.2014 року, який рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.11.2019 року розірвано. За час шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судовим наказом Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.03.2018 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 23.03.2018 року, до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.12.2019 року визнано, що він не є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим виключено його дані, відомості про батька, з актового запису про народження № 398 від 03.10.2017 року ОСОБА_4 . Оскільки на теперішній час відсутній обов`язок щодо утримання дитини ОСОБА_7 , позивач змушений звернутись до суду.
Процесуальні дії по справі.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.12.2023 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій він свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутність та не заперечував щодо винесення заочного рішення.(а.с.13)
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до повернутого поштового повідомлення відповідач відсутній за зазначеною адресою, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток. ( а.с.26)
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Диспозиція частини восьмої статті 178 ЦПК України визначає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою.
Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.08.2014 року, який рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.11.2019 року розірвано. ( а.с.28-29)
За час шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роздільнянському району Роздільнянського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №608 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 03.10.2017 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №398.( а.с.30,31)
Судовим наказом Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.03.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданого Роздільнянськима РВУМВС України в Одеській області 26.11.1998 року, ІПН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї третини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 23.03.2018 року, до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с.7)
Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.12.2019 року по справі №511/2158/19 виключено з актового запису про народження № 398 від 03.10.2017 року ОСОБА_7 , 02.10.2017 року складеного Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, місце проживання Україна, Одеська область, Роздільнянський район, село Степанівка. Рішення набрало законної сили 11 січня 2020 року. ( а.с.4-6)

Процесуальне судочинство визначає, що обставини, встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини. Отже, факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили не підлягають доведенню в іншій справі (постанова Верховного Суду у справі № 234/16272/15-ц).

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо).

Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.07.2021 року (справа №477/1165/20).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна прийти до наступних висновків.

У позовній заяві позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для припинення стягнення аліментів, на те, що відомості про батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 виключено з актового запису про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.12.2019 року, яке набрало законної сили 11.01.2020 року.

Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наслідком виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дітей, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки.

Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для припинення стягнення з нього аліментів на неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Висновки щодо застосування вказаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі N 477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі N 125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі N 219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі N 760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі N 307/1186/17, від 29 червня 2022 року у справі N 596/826/21.

Отже, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача ОСОБА_1 шляхом припинення від примусового стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ОСОБА_1 не є біологічним батьком неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, то стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду, тобто з 29.11.2023 року

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що сторони від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, оскільки позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька виключені з актового запису про народження ОСОБА_4 на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.12.2019 року, але на підставі судового наказу Роздільнянского районного суду Одеської області від 28.03.2018 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.03.2018 року та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Звертаючись до суду, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню та відкликати виконавчий документ судовий наказ Роздільнянського районного суду Одеської області по справі №511/669/18 від 28.03.2018 року та відкликати його з Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до Постанови державного виконавця Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої Головного територіального управління юстиції в Одеській області Довгань С.С. про відкриття виконавчого провадження №56403783 від 17.05.2018 року вбачається, що на виконання до виконавчої служби надійшов судовий наказ №511/669/18, виданий Роздільнянським районним судом Одеської області від 28.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї третини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 23.03.2018 року, до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, в даному випадку, суд повинен вирішити питання про запобігання порушення прав платника аліментів у зв`язку із наявністю іншого рішення про виключення відомостей про нього з актового запису про народження дитини.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №344/6262/19.

Чинним законодавством передбачено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Також в рішенні суду про зменшення або збільшення розміру аліментів судом зазначається про відкликання виконавчого листа, на підставі якого судом стягувались аліменти, оскільки державний виконавець тільки на підставі пункту 10 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» повертає до суду виконавчий лист у зв`язку з відкликанням виконавчого листа судом, при цьому при винесенні постанови про повернення виконавчого листа державний виконавець зазначає про розмір заборгованості зі сплати аліментів на момент закінчення виконавчого провадження.

Надмірний формалізм може суперечити вимогі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі судового наказу Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.03.2018 року по справі №511/669/18, змінити розмір аліментів, визначених судовим наказом від 28.03.2018 року та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати таким, що не підлягає виконанню та відкликати виконавчий документ судовий наказ Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.03.2018 року по справі №511/669/18.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1073,60грн.

Керуючись ст. 4,18,19,76-81, 141, 247,259, 263-265, 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини та зміну розміру аліментів, задовольнити у повному обсязі.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 , на утримання неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі судового наказу Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.03.2018 року по справі №511/669/18, з дня набрання рішенням законної сили.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.03.2018 року (справа №511/669/18).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дня набрання рішенням законної сили.

З дня набрання рішенням законної сили відкликати з Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судовий наказ Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.03.2018 року (справа №511/669/18), виконавче провадження №56403783.

Судовий наказ Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.03.2018 року у справі №511/669/18 - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 12.02.2024 року.

Суддя С. І. Гринчак