справа № 490/2567/18-ц головуючий у суді І інстанції Підпалий В. В.
провадження № 22-ц/824/747/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Долговою Людмилою Валеріївною, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 квітня 2018 року матеріали позовної заяви передано за підсудністю на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 червня 2018 року за правилами спрощеного позовного провадження відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

27 серпня 2021 року через канцелярію суду від представника позивача - адвоката Долгової Л.В. на виконання ухвали суду від 21 вересня 2020 року надійшла нова редакція позовної заяви.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року замінено відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Сенс Банк».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про проведення судового засідання призначеного на 25.07.2023 року о 14 год. 30 хв. в режимі відеоконференції.

Протокольною ухвалою суду від 25 липня 2023 року частково задоволено клопотання представника позивача № б/н від 25 липня 2023 року про відкладення судового засідання та відкладено судове засідання у справі на 23 серпня 2023 року о 15 год. 00 хв.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2023 року повернуто без розгляду клопотання представника позивача про проведення судового засідання призначеного на 23 серпня 2023 року о 15 год. 00 хв. в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 23 серпня 2023 року представником відповідача - Кузовлевим Р.В. заявлено клопотання про залишення позову без розгляду на підставі частини п`ятої статті 223 ЦПК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення грошових коштів залишено без розгляду.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 , через представника - адвоката Долгову Людмилу Валеріївну, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просила скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване судове рішення є незаконним, суд не дотримувався розумних строків розгляду справи та належного повідомлення сторін, що є грубим порушенням вимог ЦПК України. Пояснює, що справа була направлена до Печерського районного суду міста Києва за ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2018 року за підсудністю.

Представник позивача, адвокат Долгова Л.В. неодноразово (10 жовтня 2018 року, 04 листопада 2020 року) направляла до Печерського районного суду міста Києва запити про стан розгляду справи та причини не призначення справи до судового розгляду. Постановлена ухвала суду першої інстанції від 21 вересня 2020 року про залишення без руху позовної заяви була надіслана стороні позивача в серпні 2021 року та згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень оприлюднена 29 квітня 2021 року.

Крім цього, представник позивача 19 липня 2023 року подав до суду клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції, оскільки позивача та її представник знаходяться територіально у місті Миколаєві, Миколаївської області. Суд ухвалою від 21 липня 2023 року відмовив у задоволенні клопотання у зв`язку з відсутністю технічної можливості.

В подальшому, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2023 року повторне клопотання представника позивача, подане 18 серпня 2023 року на офіційну електронну адресу суду, про проведення судового засідання призначеного на 23 серпня 2023 року о 15 год. 00 хв. в режимі відеоконференції повернуто без розгляду.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з такого.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач недобросовісно користується наданими законом процесуальними правами, в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин.

При цьому суд першої інстанції взяв до уваги, що позивач та його представник в судове засідання 25 липня 2023 року о 14 год. 30 хв. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку.

Протокольною ухвалою суду від 25 липня 2023 року було частково задоволено клопотання представника позивача № б/н від 25 липня 2023 року про відкладення судового засідання та відкладено судове засідання у справі на 23 серпня 2023 року о 15 год. 00 хв.

В судове засідання 23 серпня 2023 року позивач та його представник повторно не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку.

В оскаржуваній ухвалі зазначено, що судом вжито заходів з повідомлення позивача про дату, час та місце наступного судового засідання шляхом направлення на контактний номер телефону позивача SMS повістки про виклик до суду, а також шляхом направлення повістки на електронну адресу представника позивача, що підтверджується довідками про доставку SMS повістки та про доставку електронного листа, що на думку суду є підтвердженням того, що позивач та його представник є належним чином повідомленими про розгляд справи, призначений на 23 серпня 2023 року о 15 год. 00 хв.

Суд наголосив, що неявка позивача була повторною.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (частини перша і друга статті 131 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Як вбачається з матеріалів справи, у судове засідання, призначене на 23 серпня 2023 року, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи позивач та її представник не з`явилися, у зв`язку з чим судом першої інстанції було складено довідку про те, що відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (а.с. 199, 200)

Як свідчать матеріали справи, представник позивача, адвокат Долгова Л.В. неодноразово, а саме 10 жовтня 2018 року, 04 листопада 2020 року направляла до Печерського районного суду міста Києва запити про стан розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про стягнення грошових коштів, та причини не призначення справи до судового розгляду.

Крім цього, представник позивача двічі подавала до суду першої інстанції 19 липня 2023 року та 18 серпня 2023 року клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції, оскільки позивача та її представник знаходяться територіально у місті Миколаєві, Миколаївської області. Суд ухвалою від 21 липня 2023 року відмовив у задоволенні клопотання у зв`язку з відсутністю технічної можливості, а ухвалою від 21 серпня 2023 року повернув без розгляду.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що ухвала суду першої інстанції від 21 липня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання у зв`язку з відсутністю технічної можливості на адресу позивача не направлялася і докази зворотнього у справі відсутні. Тобто, станом на 25 липня 2023 року сторона позивача не була належним чином повідомлена про те, що суд відмовив їй у проведенні відеоконференції за її клопотанням.

Згідно висновків Верховного Суду, нерозгляд заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, неповідомлення вчасно учасника про розгляд справи без застосування відеоконференції фактично призводить до порушення порядку належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Постанови ВС від 08 березня 2023 року у справі № 398/2365/17 (провадження № 61-12194св22), від 23 лютого 2022 року у справі № 904/5816/20, від 09 грудня 2020 року у справі № 675/1175/17 (провадження № К/9901/50648/18, К/9901/50827/18)

Згідно висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 липня 2023 року (справа №9901/439/21) неприбуття позивача чи його представника в судове засідання повторно, неповідомлення позивача про причини неприбуття до суду повторно, неподання заяви про розгляд справи за його відсутності та неможливість розгляду справи у зв`язку з неявкою позивача чи його представника, - є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Проте, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Ухвалюючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішеннях.

У рішеннях від 19 червня 2001року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаним рішенням ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

А відтак, суд першої інстанції, неповідомивши вчасно учасника про розгляд справи без застосування відеоконференції фактично допустив порушення порядку належного повідомлення про час і місце розгляду справи та дійшов передчасного висновку про достатність підстав, передбачених цивільним процесуальним законом, для залишення позовної заяви без розгляду, позаяк позивач та її представник не полишаючи інтересу до розгляду справи протягом тривалого часу (п`ять років), вчиняли дії (подавали заяви та клопотання) щодо розгляду справи за їх участю.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Долговою Людмилою Валеріївною- задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2023 року- скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено 01 квітня 2024 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова