Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5451/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючий - суддя Кашуба А.В.

Секретар судового засідання Чернянчук К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Виноградів у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаною позовною заявою.

Позивачка просить збільшити розмір аліментів на утримання двох дітей. Позов мотивовано тим, що сторони мають двох спільних дітей, яких народили у зареєстрованому шлюбі. На підставі рішення Виноградівського районного суду від 04.01.2021 у справі №299/4103/20 шлюб між подружжям розірвано, а з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 1500 грн щомісяця. Відповідач сплачує аліменти у цьому розмірі, а більшу суму сплачувати відмовляється. Діти проживають із позивачкою. Витрати на утримання дітей значно збільшилися, що зумовлено зростанням цін на споживчі товари, збільшенням потреб дітей. Позивачка веде догляд за дітьми, організовує їх життя та навчання. Позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3 , зараз зайнята доглядом за немовлям, не має змоги працювати та отримувати самостійний дохід. Позивачка стверджує, що відповідач на даний час працевлаштований, інших осіб на утриманні не має, молодий за віком, працездатний, відомості про його витрати свідчать про достатній рівень доходів для сплати аліментів у більшій сумі ніж 1500 грн на одну дитину.

Відповідач подав відзив.

Заперечує проти задоволення позову у повному обсязі.

Відзив обґрунтував тим, що позивачка просить збільшити розмір аліментів на двох дітей до семи тисяч гривень на місяць. Відповідач стверджує, що не заробляє стільки. Зазначає, що у разі хвороб намагається купувати дітям ліки, фінансував минулого року послуги стоматолога для доньки. Відповідач працює на державній службі на посаді головного спеціаліста відділу обслуговування громадян та діловодства №2 Упралвіння соціального захисту населення Берегівської РДА та отримує заробітну плату у розмірі 6700 грн, з якої утримуються податки і в середньому на руки він отримує 5800 грн. відповідач стверджує, що інших доходів він не має. Відповідач вважає, що батько та мати мають рівні обов`язки по матеріальному утриманні дітей. Тому позов вважає необґрунтованим.

Позивачка подала відповідь на відзив.

Повідомляє, що твердження відповідача про відсутність інших джерел доходу не відповідає дійсності. Стверджує, що понад 5 років відповідач займається графічним дизайном, створює логотипи, візитки, рекламні банери. У своїй соціальній мережі має 114 дописів своїх робіт. Має акаунти у таких мережах сайтів як Behance та Fiverr. Це мережі сайтів, які спеціалізуються на саморекламі, маркетплейс послуг фрилансерів. На Behance він має близько 100 дописів своїх робіт, виставлені ціни на послуги: базовий пакет еквівалентно 205 грн, строк виконання один день; стандартний пакет еквівалентний 814 грн; преміум пакет еквівалентний 1220 грн. Це спростовує твердження відповідача, що інших доходів він не має.

Заява відповідача про те, що позивачка хоче на нього покласти весь тягар утримання дітей є безпідставною. Позивачка звертає увагу на те, що обоє дітей проживають разом із нею, вона виконує всі обов`язки по утриманню дітей: підготовка до школи, організація щоденного щонайменше триразового харчування, ведення домогосподарства (прибирання, прання, організація комфортного простору), допомога з навчанням, позашкільні розвиваючі заняття, активний відпочинок, щоденне активне спілкування з дітьми, психологічна та емоційна підтримка. Крім того, позивачка повідомляє, що народила третю дитину і зайнята доглядом за немовлям, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та отримувати самостійний дохід. Відповідач не обтяжений щоденним цілодобовим доглядом за трьома дітьми. Позивачка заперечує повідомлену відповідачем обставину, що він купує ліки, коли діти хворіють.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив.

Зазначає, що не займається графічним дизайном за плату. Цим займався до 2021 року. Всі дописи у соцмережах зроблені у той період. Зараз інших джерел доходу не має. Він готовий самостійно доглядати за дітьми, які можуть жити разом із ним. Зараз через стан його здоров`я не має змоги обрати іншу роботу. Двічі на рік потребує медичного обстеження та лікування. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду за клопотанням позивача витребувано докази: відомості про рух коштів на всіх рахунках на ім`я ОСОБА_2 від АТ КБ Приватбанк, АТ Комінвестбанк.

АТ Комінвестбанк ухвалу суду не виконав, відомості про рух коштів на рахунку за два останні роки не надав.

АТ КБ Приватбанк надав суду відомості про рух коштів на банківських рахунках на ім`я ОСОБА_2 за період із 01.01.2021 по 25.10.2023. (а.с.106-110).

У судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи.

Представник позивача подав письмову заяву, у якій просить розглядати справу без участі позивачки та її представника.

Представник відповідача подав письмову заяву, у якій просить розглядати справу без його участі. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вивчивши доводи позовної заяви, відповіді на відзив та дослідивши подані позивачкою докази, вивчивши доводи відзиву, заперечення на відповідь на відзив, дослідивши подані відповідачем докази, суд вирішив наступне.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд констатує, що сторони спору перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народили двох дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.01.2021 у цивільній справі №299/4103/20 розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . Вирішено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання двох спільних дітей у розмірі по 1500 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Діти проживають разом із позивачкою.

15.02.2022 позивачка зареєструвала другий шлюб із ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу прізвищем дружини є ОСОБА_8 (а.с.11).

У другому шлюбі позивачка народила третю дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На час розгляду справи третя дитина позивачки досягла дев`ятимісячного віку.

Зі слів позивачки, та що суд вважає об`єктивно вірогідним, витрати на утримання дітей значно зросли, зокрема і тому, що діти подорослішали, а отже зросли витрати на забезпечення їх харчування, придбання одягу та інших речей повсякденного вжитку, необхідних дітям шкільного віку. Дитячий гардероб вимагає постійного періодичного оновлення, оскільки діти ростуть. Рівень споживчих цін значно зріс, що не потребує доведення.

Тому всі доводи відповідача про те, що позивачка подала недостатньо доказів на підтвердження значних витрат на матеріальне утримання двох малолітніх дітей шкільного віку суд відхиляє. Той факт, що в сучасних умовах утримання дітей шкільного віку вимагає значних матеріальних витрат є безспірним.

Крім того, суд констатує, що як матеріальний, так сімейний стан позивачки змінився: позивачка народила третю дитину, якій на час розгляду справи виповнилося дев`ять місяців. Безспірно, це доводить повідомлену позивачкою обставину, що вона не в змозі наразі отримувати від власної праці самостійний дохід та брати повноцінну участь у матеріальному утриманні дітей.

Тому суд відхиляє доводи відповідача у тій частині, що позивачка має можливість брати рівну з ним участь у матеріальному утриманні дітей. Суд вважає доведеною ту обставину, що позивачка протягом останнього року у зв`язку із народженням дитини не має можливості власною працею отримувати дохід, а Відповідач не довів, що позивачка має пасивні доходи.

Тому суд вважає, що є законні підстави для збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дітей. Розмір аліментів слід збільшити. У цій частині позов слід задовольнити.

Зі слів позивачки, відповідач є здоровим працездатним чоловіком, працевлаштований та має доступ до інших джерел доходу. Діти проживають разом із матір`ю-позивачкою. Остання займається їх вихованням, забезпечує умови їх зростання та навчання, що визнано відповідачем. Ця обставина враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Відповідач довів суду, що працює на посаді головного спеціаліста відділу обслуговування громадян та діловодства №2 Управління соціального захисту населення Берегівської РДА. Розмір його доходу за період шість місяців, із 01.04.2023 по 30.09.2023, після відрахування податків становить 53349,05 грн, тобто 8891,51 грн в середньому за місяць (дані Довідки про доходи на а.с.36). Відповідач проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом із своїми батьками (а.с.38). Утриманців не має.

Рішенням Виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області від 24.08.2023 №262 визначено графік участі відповідача у вихованні дітей: в перший та третій тиждень щомісяця з 18-00 год п`ятниці до 18-00 год неділі з правом батька забирати дітей на ночівлю.(а.с.37).

За змістом ч.ч.2,3 ст.182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Тому, суд при збільшенні розміру аліментів обмежений умовами ст..182 СК України.

Розмір прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років - 3196 грн.

Відповідач визнав, що надавав раніше платні послуги графічного дизайну, проте заперечив, що займається цим на даний час і заявляє, що не має інших джерел доходу крім заробітної плати. Суд констатує, що роздруківки соціальних мереж на а.с. 58-64 про послуги графічного дизайну не містять інформації про дату розміщення пропозиції надання послуг, що б могло спростувати заперечення відповідача.

Разом із тим, Суд дослідив виписку про рух коштів на банківському рахунку відповідача у АТ КБ Приватбанк, та констатує, що підстава зарахування переказів WesternUnion на рахунок відповідача - залишається невідомою суду.

Відповідач не розкриває джерел походження цих коштів. Позивачка в силу захищеності банківської інформації та особливостей онлайн торгівлі послугами має об`єктивно обмежені можливості збирання доказів.

З виписки про рух коштів встановлено, що протягом приблизно останнього року до дня подання позову на рахунок відповідача через систему WesternUnion періодично надходили перекази різних сум грошових коштів у гривні: 02.04.2022 - 632,25 грн, 12.04.2022 - 623,54 грн, 23.06.2022 - 451,96 грн, 09.09.2022 - 3613,06 грн, 01.10.2022 5261,62 грн, 06.10.2022 1061,78 грн, 16.10.2022 1044,27 грн, 24.10.2022 353,10 грн, 31.05.2023 1911,66 грн.

За змістом виписки, у відповідача є і інші платіжні картки, на які він здійснював перекази із картки, виписку по якій дослідив суд. Крім того, отримано інформацію, що відповідач має відкриті банківські рахунки у Комінвестбанку. Також відповідач об`єктивно може мати банківські рахунки у інших банках.

Оскільки відповідач не надав інших пояснень джерела походження коштів, що надходили через систему WesternUnion на картку НОМЕР_1 , то ці кошти суд справедливо схильний вважати доходами відповідача, відмінними від заробітної плати за офіційним місцем роботи.

Позивачка переконала суд, що відповідач має інше джерело доходів, відмінне від заробітної плати за офіційним місцем роботи. За стандартами доказування у цивільному процесі суд вважає цю обставиною доведеною.

Однак, навіть враховуючи заробіток за основним місцем роботи та доходи відповідача з інших джерел, суд вважає заробіток відповідача недостатнім для стягнення із нього аліментів у тому розмірі, який просить позивачка: 3500 грн на кожну дитину щомісячно.

Тому, будучи обмеженим умовами ст.182 СК України, суд визначає розмір аліментів на рівні 3000 грн на кожну дитину щомісячно. Позов у цій частині слід задовольнити лише частково.

Суд відхиляє посилання відповідача на погіршення стану його здоров`я, оскільки надана відповідачем Виписка із медичної карти стаціонарного хворого не містить інформації про те, що відповідач внаслідок захворювання є обмеженим у здійсненні будь-якої діяльності, що йому протипоказана робота, що відповідач направляється на лікування та обстеження двічі на рік у майбутньому, що відповідачу необхідне тривале лікування, тощо.

При визначенні розміру аліментів суд в першу чергу врахував права та інтереси малолітніх дітей: аліменти є власністю дитини, а батьки основним, якщо не єдиним, джерелом матеріального існування. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Також суд врахував ті обставини, що позивачка з дня народження третьої дитини позбавлена була можливості отримувати активні доходи, і на даний час зайнята постійним доглядом за дев`ятимісячною дитиною, а двоє малолітніх дітей сторін проживають разом із позивачкою, яка веде за ними постійний догляд, організовує їх харчування, навчання та вільний час, веде домашнє господарство, що може бути прирівняно до роботи з повною зайнятістю. Відповідач є здоровим працездатним молодим чоловіком, офіційно працевлаштований у державній установі, має інше невстановлене джерело доходу, неодружений, проживає разом із батьками, утриманців не має.

На підставі ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви, яку подано 15.08.2023, у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - по 3000 (три тисячі) грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

ГоловуючийА. В. Кашуба