Справа № 136/2411/23
провадження № 2/136/581/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Рипюк Т.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2023 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 01.09.2023 Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №88.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем у них дітей немає. Причиною розпаду сім`ї позивач називає те, що з самого початку їхніх шлюбних відносин вони не можуть порозумітися в силу занадто різних рис характеру, притаманних кожному з них. Між ними виникають постійні непорозуміння, не можуть знайти спільної мови, не зуміли утворити сім`ю, рішення про укладення шлюбу було передчасним та недостатньо виваженим. Разом не проживали і зараз проживають окремо, спільних інтересів немає, спільного господарства не ведуть, життям один одного взагалі не цікавляться і не спілкуються. Позивач зазначила в позові, що перебування у шлюбі перешкоджає реалізувати кожному з них право на повторний шлюб. Все вищевикладене призвело до того, що вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюб з відповідачем та подальше збереження такого шлюбу (якого фактично й не було) суперечить їхнім інтересам. Отже, сім`я розпалась остаточно, навіть по суті не утворившись, і зберігати її недоцільно. Відновлювати будь-які відносини ніхто з них не бажає, оскільки вони прийшли до виваженого рішення про передчасне укладення між ними шлюбу і неможливості ні спільного проживання, ні утворення сім`ї. Cпроби налагодити стосунки результатів не дають. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим та недоцільним, що стало підставою для звернення до суду. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється.

Ухвалою суду від 22.12.2023 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, утім 05.02.2024 на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_2 про визнння позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

У судове засдання позивач не з`явилась, утім в позовній заяві вказала про розгляд спрви без її участі, а також надала суду заяву в якій підтримала зовзовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Як вбачається з позовної заяви, сторони між собою уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , зареєстрованим Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №88 (а.с. 7).

Від вказаного шлюбу у сторін дітей немає. Втім, розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Слід зазначити, що позивачем вказано у позові, що неодноразові спроби налагодити шлюбні відносини, позитивних результатів не дали та навпаки позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки відновлювати сімейні стосунки із відповідачем вона не бажає та дійшла виваженого висновку, що це зробити неможливо.

Згідно ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, підстави для надання строку для примирення сторін відсутні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення дієвих заходів, спрямованих на примирення сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намірів зберігати шлюб з відповідачем, а тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, тому він повинен бути розірваний.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України, та враховуючи позицію позивачки, залишає їх за останньою.

Керуючись ст. ст. 110-112 СК України, ст.ст. 1-18, 76-81, 95, 141, 263-265, 268, 280-283, 294, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 01.09.2023 Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №88 - розірвати.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Д. Іванець