РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Мукачево Справа № 303/12546/23

2/303/1973/23

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Чухайло К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2

до відповідача Мукачівської міської ради

про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 (надалі Квартира) за набувальною давністю.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про те, що у зазначеній Квартирі попередньо проживав ОСОБА_3 , який був самотнім та користувався зазначеним майном на підставі договору найму, укладеного відповідно до рішення Мукачівської міської ради народних депутатів Закарпатської області від 29.11.1996 №229. Близько одинадцяти років тому, позивач переїхав до ОСОБА_3 та допомагав йому у зв`язку з тим, що той потребував постійного догляду до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з наведеним, позивач вважає, що має достатні підстави для визнання за ним права власності на Квартиру, оскільки він відкрито та безперервно користується зазначеним майном більше одинадцяти років, витратив значну суму для його облаштування та ремонт, сплачував комунальні платежі. Крім того, за час спільного проживання з померлим ОСОБА_3 ніхто не заявляв про свої права на спірну Квартиру, а тому позивач не знав хто є її власником.

Позивач в судове засідання не з`явився, натомість від його представника попередньо надходила заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримують.

Уповноважений представник відповідача подала до суду клопотання, згідно з яким просила розгляд справи провести без її участі, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

Згідно з даними витягу з рішення Виконавчого комітету Мукачівської міської ради народних депутатів Закарпатської області від 29 листопада 1996 року №229 «Про заключення договорів житлового найму», було вирішено заключити договір житлового найму з ОСОБА_3 , працівником меблевого комбінату, склад сім`ї один чоловік, що проживає в квартирі по АДРЕСА_2 , яка складається з 2-х кімнат, житловою площею 28,7 кв. м., з вигодами. В даній квартирі прописаний та проживає з 1978 року. Основний квартиронаймач, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

В матеріалах справи також містяться договір найму Квартири, акт здачі і приймання квартири, кімнати 16.01.1997 року (а.с. 8), а також генеральний план (схема) будинку (а.с. 11-12).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23.07.2022, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з нотаріально засвідчених заяв ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , позивач здійснював постійний догляд за покійним ОСОБА_3 та проживав з ним у Квартирі більше десяти років, тобто з 2011 року (а.с. 13-14).

Поряд з цим, згідно з даними витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 72866203 від 19.06.2023, за померлим ОСОБА_3 інформація у спадковому реєстрі відсутня.

Приймаючи вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що предметом спору є визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

За статтею 43 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України набувальна давність є однією із підстав набуття права власності.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності на обставинах, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідно враховувати, зокрема, наступне: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного законодавства і цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення добросовісність поведінки заявника на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Таким чином, позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Тобто, Квартира фактично перебуває у користуванні позивача.

Наявні у справі доказові матеріали у повній мірі дають підстави для висновку про підставність позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки останній відкрито, добросовісно та безперервно володіє Квартирою більше 10 років.

Приймаючи саме таке рішення суд виходить також з того, що таке право володіння позивача ніким не оспорюється, а тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати у вигляді сплаченого позивачами судового збору слід покласти на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 41, 124, 129, 1291 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 - задоволити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 .

3. Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покласти на позивача.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

6. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: Мукачівська міська рада, 89600, м. Мукачево, пл. Духновича, 2, .

Суддя В.В. Кость