ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8090/23Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В.
Провадження № 22-ц/817/120/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

за участі секретаря судового засідання Жук В.М.,

сторін по справі:

представника позивача адвоката Кметика Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу №607/8090/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат КМЕТИК Ярослав Степанович, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2023 року, повний текст якого виготовлено 19 жовтня 2023 року, по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, приватне підприємство «Онікс» про скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ПП «Онікс» про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області віл 06 грудня 2022 року у справі №607/6195/22 визнано недійсним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3709 площею 1.8167 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_4 та знаходиться на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області; скасовано реєстрацію в Державному земельному кадастрі про право власності та речових прав на земельну ділянку площею 1.8167 га з кадастровим номером :01:001:3709 ОСОБА_4 та одночасно припинено (скасовано) речове право на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; закрито (скасовано) розділ у Державному реєстрі прав на земельну ділянку площею 1.8167 га з кадастровим номером :01:001:3709, зареєстровану за ОСОБА_4 ; зобов`язано Державне підприємство «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовити технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_3 , з урахуванням її місця розташування відповідно до списку громадян, яким передані у приватну власність земельні частки (паї) за рахунок земель сільськогосподарського ТВ «Поділля», відповідно до рішення Великоберезовицької селищної ради від 28 лютого 2001 року за №132 та провести її реєстрацію в Держгеокадастрі.

З метою виконання вказаного вище рішення позивачка 08 лютого 2023 року звернулась із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради Тернопільської області Кавецької О.Б.

Однак рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради Тернопільської області Кавецької О.Б. № 66338225 від 08 лютого 2023 року позивачці відмовлено в проведенні реєстраційних дій з тих підстав, що подане рішення не дає змоги встановити припинення (або скасування державної реєстрації) іншого речового права права оренди земельної ділянки, яке зареєстроване 04 липня 2017 року на підставі договору оренди землі від 20 червня 2017 року.

Відтак, приймаючи до уваги те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року у справі №607/6195/22 визнано недійсним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3709 площею 18167 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_4 та знаходиться на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, з метою повного та реального виконання вказаного рішення суду необхідно скасувати відомості про реєстрацію зазначеної земельної ділянки в реєстрі речових прав на нерухоме майно та Держгеокадастрі.

За таких підстав позивачка просила скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:3709 площею 1.8167 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_4 та знаходиться на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, шляхом:

1) виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:3709 площею 1.8167 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить ОСОБА_4 та зареєстрована 13 червня 2017 року;

2) вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3709, площею 1.8167 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252, номер запису про право власності 21284975 від 04 липня 2017 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.13 ЦПК України, фактично позбавив позивачку можливості на власний розсуд розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору та вийшовши за межі позовних вимог, зобов`язав позивачку в черговий раз звернутись до суд із заявою про роз`яснення рішення суду від 06 грудня 2022 року, відповідь на яку не дасть жодних позитивних результатів щодо виконання рішення суду від 06 грудня 2022 року в силу тих обставин, що у вказаному рішенні суду відсутній реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна та номер запису про право власності на земельну ділянку, а містяться відповідні дані щодо реєстрації іншого речового права, а саме права оренди земельної ділянки, а також звертатись до суду з вимогою про скасування договору оренди земельної ділянки.

Також вказує, що право оренди в орендаря при скасуванні державної реєстрації земельної ділянки залишається, а в подальшому при зміні даних щодо вказаної земельної ділянки або ж іншого власника, до державного реєстру вносяться лише зміни або уточнення щодо орендаря. Відтак в ОСОБА_3 не має жодних правових підстав для звернення до суду з вимогою про скасування договору оренди, на що вказує у своєму рішенні суд першої інстанції, з огляду на те, що вказаний договір ОСОБА_3 , як і орендар, не мають бажання припиняти або ж розривати, а мають намір його продовжити при зміні місця розташування земельної ділянки та його реєстрації за новими координатами.

В судовому засіданні представник апелянта просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній.

Інші сторони по справі до суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ст.ст.130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення сторони по справі, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року у справі № 607/6195/22 (а.с.9-13) позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Державного підприємства «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування реєстрації про право власності та речових прав на земельну ділянку, зобов`язання виготовлення технічної документації із землеустрою задоволено та:

- визнано недійсним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3709, площею 1,8167 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_4 та знаходиться на території Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області;

- скасовано реєстрацію в Державному земельному кадастрі про право власності та речових прав на земельну ділянку площею 1.8167 га з кадастровим номером :01:001:3709 ОСОБА_4 та одночасно припинено (скасовано) речове право на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- закрито (скасовано) розділ у Державному реєстрі прав на земельну ділянку площею 1.8167 га з кадастровим номером :01:001:3709, зареєстровану за ОСОБА_4 ;

- зобов`язано Державне підприємство «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовити технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_3 , з урахуванням її місця розташування відповідно до списку громадян, яким передані у приватну власність земельні частки (паї) за рахунок земель сільськогосподарського ТВ «Поділля», відповідно до рішення Великоберезовицької селищної ради від 28 лютого 2001 року за № 132 та провести її реєстрацію в Держгеокадастрі.

Вказане рішення суду набрало законної сили 06 січня 2023 року.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради Тернопільської області Кавецької О.Б. № 66338225 від 08 лютого 2023 року (а.с.8) ОСОБА_5 відмовлено в проведенні реєстраційних дій.

Рішення державного реєстратора мотивоване тим, що відповідно до відомостей Держаного реєстру прав в розділі, щодо закриття якого заявником подано рішення суду, міститься інформація про зареєстроване право власності та інше речове право право оренди. Подане заявником судове рішення не дає змоги встановити припинення (або скасування державної реєстрації) іншого речового права права оренди земельної ділянки, яке зареєстроване 04 липня 2017 року на підставі договору оренди землі від 20 червня 2017 року.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача про виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:3709, площею 1.8167 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить ОСОБА_4 та зареєстрована 13 червня 2017 року, та вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3709, площею 1.8167 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252, номер запису про право власності 21284975 від 04 липня 2017 року, не призведуть до ефективного відновлення порушених прав позивача за тих обставин, на які покликається позивач.

При цьому суд зазначив, що за умови неясності прийнятого у справі №607/6195/22 судового рішення позивач, як сторона у такій справі, не позбавлена можливості звернутися з заявою щодо роз`яснення рішення суду в тій частині, які саме речові права припинені (скасовані) на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3709.

З таким рішенням суду погоджується і колегія суддів.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.78 Земельного кодексу України (далі за текстом ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

За змістом ст.90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків ( ч.ч.1, 2 ст.152 ЗК України).

Частини 1, 5 ст.81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вірно встановив суд першої інстанції, згідно з рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Тернопільської міської ради Тернопільської області Кавецької О.Б. № 66338225 від 08 лютого 2023 року, неможливість виконати судове рішення від 06 грудня 2022 року, постановлене у справі №607/6195/22, державний реєстратор обґрунтовує наявністю невирішеного питання щодо припинення (або скасування державної реєстрації) іншого речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3709 права оренди земельної ділянки, зареєстрованого 04 липня 2017 року на підставі договору оренди землі від 20 червня 2017 року.

Разом з тим, як вбачається з рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року у справі № 607/6195/22, серед іншого суд вирішив скасувати реєстрацію в Державному земельному кадастрі про право власності та речових прав на земельну ділянку площею 1.8167 га з кадастровим номером :01:001:3709 ОСОБА_4 та одночасно припинити (скасувати) речове право на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При цьому у Державному реєстрі речових прав щодо об`єкта речових прав земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:3709 площею 1.8167 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровані два речових права, а саме:

1) право власності, що зареєстроване за ОСОБА_4 ;

2) інше речове право право оренди земельної ділянки, що зареєстроване за ПП «Онікс».

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що зважаючи на припинення (скасування) рішенням суду від 06 грудня 2022 року речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3709, логічним є вважати, що суд припинив (скасував) усі речові права, зареєстровані відносно даного нерухомого майна, а також про те, що рішення державного реєстратора №66338225 від 08 лютого 2023 року не містить посилання на необхідність скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки з виключенням відомостей щодо такого об`єкта з Державного земельного кадастру. Державний реєстратор чітко зазначила, що для закриття розділу Державного реєстру прав необхідним є лише вирішення питання щодо речового права оренди на дану земельну ділянку.

Також суд першої інстанції вірно вказав, що вимоги позивача про виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:3709, площею 1.8167 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить ОСОБА_4 та зареєстрована 13 червня 2017 року, та вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3709, площею 1.8167 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252, номер запису про право власності 21284975 від 04 липня 2017 року, не призведуть до ефективного відновлення порушених прав позивача за тих обставин, на які покликається позивач.

На думку колегії суддів, місцевий суд дійшов вірного висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача, а також повного та ефективного виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 грудня 2022 року у справі № 607/6195/22, буде першочергове звернення з заявою про роз`яснення такого судового рішення, та у подальшому у разі необхідності - пред`явлення вимоги про скасування державної реєстрації іншого речового права, а саме права оренди земельної ділянки, яке зареєстроване 04 липня 2017 року на підставі договору оренди землі від 20 червня 2017 року із залученням належного відповідача орендаря ПП «Онікс».

Доводи апеляційної скарги про те, що вказаний договір оренди земельної ділянки ОСОБА_3 , як і орендар не мають бажання припиняти або ж розривати, а мають намір його продовжити при зміні місця розташування земельної ділянки та його реєстрації за новими координатами, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки при зміні власника земельної ділянки сторони не позбавлені права укласти новий договір з відповідним власником земельної ділянки.

Крім того, слід також зазначити, що у випадку незгоди з рішенням державного реєстратора щодо відмови у задоволенні його вимог, позивач не позбавлений права оскаржити це рішення в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат КМЕТИК Ярослав Степанович залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2024 року.

Головуючий

Судді