Апеляційне провадження №22-ц/824/1569/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

Свої вимоги обґрунтував тим, що з жовтня 2009 року по грудень 2010 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дитина ОСОБА_3 . Як зазначає позивач, від моменту народження дочки до даного часу він повністю матеріально забезпечує її. Позивач зазначає, що в основному дочка проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 , де має всі необхідні умови для проживання та навчання. Крім того, позивач займається її вихованням, розвитком, водить в школу, на гуртки, купує одяг, необхідні речі, продукти, оплачує відпочинок. Позивач зазначає, що в кращих інтересах дитини проживати саме з ним.

На підставі наведеного, просив визначити місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з її батьком ОСОБА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Станом на день розгляду справи відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

17.01.2024 року на електронну адресу Київського апеляційного суду від Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи без участі служби.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції апелянтом було подано заяву про затвердження мирової угоди.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає задоволенню.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із пунктом 2 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Договір є універсальним регулятором приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

За своєю правовою природою мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах погоджених сторонами та є завершенням судового провадження, свідчить про врегулювання судового спору між сторонами. Тобто, мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення спору, розподіляють спірні права та обов`язки або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу щодо предмета спору.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Згідно з положеннями статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам статей 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом і має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень (стаття 208 ЦПК України).

Згідно наданої до суду мирової угоди від 04 січня 2023 року, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , сторони дійшли згоди про врегулювання між ними спору щодо визначення місця проживання дитини наступним чином:

1.З метою врегулювання спору Сторони домовились, що Відповідач по справі, ОСОБА_4 визнає та не заперечує заявлену позовну вимогу про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з її батьком ОСОБА_1 ;

2.Сторони досягли згоди, що Відповідач по справі, ОСОБА_4 визнає ту обставину, що їх дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріально забезпечується та утримується за рахунок батька - ОСОБА_1 .

3. Сторони погодились, що в подальшому, після підписання цієї мирової угод Позивач, ОСОБА_1 , не чинитиме Відповідачу, матері дитини ОСОБА_4 жодних перешкод у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

4. Сторони також погодили, що у подальшому, після підписання цієї мирової угоди Позивач, ОСОБА_1 , не чинитиме Відповідачу, матері дитини ОСОБА_4 жодних перешкод, щоб бачитись із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або проводити з нею час.

Зміст вказаної мирової угоди свідчить, що вона укладена виключно з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, не суперечить закону, стосується лише прав та обов`язків сторін спору, їх дитини та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Затвердження судом цієї мирової угоди відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема положенням статей 207, 208 ЦПК України.

Підстав, передбачених частиною п`ятою статті 207 ЦПК України, для відмови у затвердженні мирової угоди і продовження судового розгляду справи, не встановлено.

Пунктом 3 частини першої статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що подану сторонами мирову угоду слід затвердити, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - визнати нечинним та закрити провадження у даній справі.

Відповідно до частини другої статі 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. В поданій до суду заяві сторони заявили суду, що зазначені наслідки закриття провадження у справі їм зрозумілі.

Керуючись статтями 207, 255, 373, 374, 377 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року визнати нечинним.

Затвердити мирову угоду, укладену 04 січня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, відповідно до якої сторони домовилися про наступне:

1.З метою врегулювання спору Сторони домовились, що Відповідач по справі, ОСОБА_4 визнає та не заперечує заявлену позовну вимогу про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з її батьком ОСОБА_1 ;

2.Сторони досягли згоди, що Відповідач по справі, ОСОБА_4 визнає ту обставину, що їх дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріально забезпечується та утримується за рахунок батька - ОСОБА_1 .

3. Сторони погодились, що в подальшому, після підписання цієї мирової угод Позивач, ОСОБА_1 , не чинитиме Відповідачу, матері дитини ОСОБА_4 жодних перешкод у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

4. Сторони також погодили, що у подальшому, після підписання цієї мирової угоди Позивач, ОСОБА_1 , не чинитиме Відповідачу, матері дитини ОСОБА_4 жодних перешкод, щоб бачитись із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 або проводити з нею час.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько