Справа № 216/5731/23
Провадження № 2/216/699/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю: секретаря судового засідання Головащенко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Перша Криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про зняття арешту та скасування заборони на відчуження нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:

31 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 про зняття арешту та скасування заборони на відчуження нерухомого майна.

Позовна заява мотивована тим, що з 31 жовтня 1992 року по 20 листопада 2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбу.

01 червня 2002 року на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.06.2002 на ім`я позивача була придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.11.2006, відповідача було знято з реєстрації за вищевказаною адресою.

17.02.2006 позивач уклала шлюб з ОСОБА_3 , та змінила прізвище на ОСОБА_4 .

У липні 2021 року позивач вирішила відчужити належну їй квартиру, однак в нотконторі дізналася, що ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.11.2003 на квартиру накладено арешт, під час досудової підготовки до розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про виділ долі зі спільного майна подружжя.

Жодних договорів про поділ майна сторони не укладали, квартира була придбана за кошти батьків позивача, та відповідач не скористався правом у строки у порядку визначеному законом на звернення до суду про поділ майна. Посилаючись на вищевказані обставини позивачпросила суд задовольнити позов.

Позивач, представник позивача ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 31 жовтня 1992 року по 20 листопада 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого міським відділом РАЦС м. Марганець, актовий запис № 395, та свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 357.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 01.06.2002, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., в реєстрі за № 8661, ОСОБА_5 належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

17 лютого 2006 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , та змінила прізвище на ОСОБА_4 , що встановлено свідоцтвом про шлюб, виданого Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис 50.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.11.2003, в порядку досудової підготовки до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про виділ долі зі спільного майна подружжя, накрадено арешт відчуження квартири АДРЕСА_2 , оформленої на ім`я ОСОБА_5 .

Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 33 своєї Постанови № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року надав судам роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Виходячи з викладеного вище, судом встановлено, що арешт (обтяження) накладений на квартиру позивача, порушує права останньої та позбавляє змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися належним їй майном, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом скасування арешту та заборони на відчуження з квартири.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Перша Криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про зняття арешту та скасування заборони на відчуження нерухомого майна задовольнити.

Скасувати арешт та заборону на відчуження, накладений на нерухоме майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладеного ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2003 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. КривийРіг, вул. Петра Калнишевського, буд. 5.

Суддя Ю.В.Онопченко