23.01.2024 Справа № 363/5168/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря - Тищенко К.В.,

представника позивача Кір`якова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Крегула Івана Івановича про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Кір`яков А.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовною заявою до Приватного виконавця Крегула Івана Івановича про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 19.11.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. посвідчено виконавчий напис за реєстровим № 1299, яким запропоновано звернути стягнення на предмет договору застави транспортний засіб автомобіль марки Volkswagen модель Amarok, тип пікап-В легковий, 2013 року випуску, колір коричневий, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля марки Volkswagen, пропонує задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» у розмірі 353 606, 28 грн. 06.04.2018 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, у справі № 419/426/12 провадження у справі за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» про заміну сторони виконавчого провадження закрито. 14.05.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 3174вр-18/804 заяву ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» про заміну сторони стягувача на правонаступника повернуто заявнику з усіма доданими до неї документами. 10.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І. відкрито виконавче провадження № 64789495 з примусового виконання виконавчого напису за реєстровим № 1299 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. 19.11.2014 року. Підставою для відкриття виконавчого провадження відповідачем начебто була заява АТ «ВТБ Банк» про примусове виконання рішення від 09.03.2021 року за вих. № 155/1-2 за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «ВТБ Банк» Стрюкової І.О. Проте, з двох листів стягувача у виконавчому провадженні № 64789495 та листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вбачається, шо АТ «ВТБ Банк» не звертався до відповідача відносно відкриття виконавчого провадження щодо позивача (боржника), в тому числі у позивача відсутня будь-яка заборгованість перед АТ «ВТБ Банк» (стягувачем). 10.03.2021 року відповідачем прийнята постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди. 11.03.2021 року у позивача вилучено та накладено арешт на автомобіль марки Volkswagen модель Amarok. Того ж дня, було складено акт приймання-передавання арештованого майна на відповідальне зберігання з описом майна у виконавчому провадженні № 64789495 яким відповідач передав представнику ДП «СЕТАМ» транспортний засіб позивача. 22.03.2021 року постановою відповідача було призначено суб`єкта господарювання - ТОВ «Оцінка і консультації», яким 23.03.2021 року складено Звіт про незалежну оцінку колісного транспортного засобу марки Volkswagen модель Amarok у відповідності до якого вартість колісного транспортного засобу склала 316 000 грн. 24.03.2021 року відповідач звернувся до ДП «СЕТАМ» із заявою про реалізацію арештованого нерухомого майна. 25.03.2021 року транспортний засіб позивача було виставлено на реалізацію. 29.03.2021 року позивачем до Київського окружного адміністративного суду подано позовну заяву до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І., третя особа: ПАТ «ВТБ Банк» про визнання протиправними та скасування постанов у виконавчому провадженні № 64789495, а також заяву про забезпечення позову. 31.03.2021 року ухвалою Київського окружного адміністративного суду у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову було відмовлено. 01.04.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якому просило замінити ПАТ «ВТБ Банк» на нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп». Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.04.2021 року вказану заяву було передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року у справі № 135зп-21/160 та від 08.04.2021 року у справі № 140зп-21/160 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви було відмовлено. 08.04.2021 року за заявою АТ «ВТБ Банк» зареєстровано кримінальне провадження № 0000087 про те, що невстановлена особа здійснила підробку документу, а саме заяви про відкриття виконавчого провадження, вказавши підписантом уповноважену особу ФГВФО Стрюкову І.О. 14.04.2021 року переможцем лоту № 472620 обрано ОСОБА_2 з ціновою пропозицією 372 882,00 грн. 16.04.2021 року ухвалою Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/3583/21 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову також було відмовлено. З листа про сплату від 20.04.2021 № вбачається, що ОСОБА_2 сплатив 354 237,90 грн. за лот. № 472620 «легковий автомобіль Volkswagen Amarok 2013 року випуску». Відтак вважає, що відповідачем в порядку примусового виконання рішення протиправно реалізовано транспортний засіб позивача ОСОБА_2 за 372 882, 00 грн. 06.10.2021 року представником позивача було відправлено відповідачу вимогу про закриття виконавчого провадження та перерахування грошових коштів, яка була отримана останнім 19.10.2021 року, проте залишилася без виконання. 19.10.2021 року відповідачем прийнято постанову про закінчення виконавчого оскільки коштів, що надійшли від реалізації заставного майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача. Таким чином, вважає, що внаслідок протиправних рішень та дій відповідача, які встановлені рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року позивач позбавлений права власності на транспортний засіб Volkswagen Amarok 2013 року випуску. 28.10.2021 року представником позивача було відправлено адвокатський запит до АТ «ВТБ Банк» щодо отримання грошових коштів стягувачем в рамках виконавчого провадження № 64789495, в тому числі за реалізований транспортний засіб. Нащо АТ «ВТБ Банк» повідомило, що банк не отримував коштів в рамках виконавчого провадження № 64789495 та/або від приватного виконавця Крегула Івана Івановича за реалізацію транспортного засобу позивача. Представник позивача зазначив, що своїми протиправними діями та рішеннями відповідач порушив ст. 41 Конституції України шляхом протиправного вилучення та реалізації транспортного засобу позивача. Відповідач уповноважений виконувати делеговані повноваження державною з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом, натомість відповідач всупереч закону позбавив позивача права на мирне володіння майном передбачене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому способами захисту прав позивача є відшкодування майнової шкоди у виді стягнення реальної вартості втраченого позивачем майна з урахуванням індексу інфляції та 3% річних та відшкодування заданої моральної шкоди. З висновку про вартість майна вбачається, що середня ринкова ціна легкового автомобіля Volkswagen Amarok становить 613 600, 00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, представник позивача посилався на те, що своїми діями відповідач завдав йому значної моральної шкоди, що полягала у пережитих душевних хвилюваннях та стражданнях, які вплинули на стан його здоров`я та звичний спосіб життя. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 663 815, 68 грн., з яких майнова шкода 613 600, 00 грн., індекс інфляції 37 052, 70 грн., 3 % річних - 13 162, 98 грн., а також просив стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 54 000, 00 грн. та судові витрати.

В подальшому від представника позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в яких просив суд стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 762 394, 34 грн., з яких майнова шкода 530 764, 00 грн., індекс інфляції 201 180, 48 грн., 3 % річних 30 449, 86 грн., моральну шкоду в розмірі 54 000, 00 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по даній справі.

15.11.2022 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області провадження у справі зупинено та по справі було призначено судову автотоваразнавчу експертизу, провадження якої доручено експерту Тараканову Юрію Юрійовичу.

26.01.2023 року до суду від експерта Тараканова Юрія Юрійовича надійшов висновок за результатами проведеної судової автотоваразнавчої експертизи № 456 від 16 січня 2023 року.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27.01.2023 року провадження у справі було поновлено.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03.05.2023 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача, який приймав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду був повідомлений належним чином. В черговий раз подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою та бажанням особисто прийняти участь.

Разом з тим, оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, вважає необхідним розглянути дану справу на підставі наявних в справі доказів в загальному порядку, у відсутність сторони відповідача, внаслідок повторної неявки незалежно від її причин.

Крім того, від представника відповідача до суду надійшов відзив в якому зазначив, що відповідач не погоджується з позовом у повному обсязі, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Так, відповідачу 10.03.2021 року на виконання надійшов оригінал виконавчого напису № 1299 виданий 19.11.2014, що видав приватний нотаріус Київською міського нотаріального округу Голій Л.І. разом із заявою про відкриття виконавчого провадження. Того ж дня, від ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» на адресу приватного виконавця надійшла заява з повідомленням, що станом на дату подачі даної заяви транспортний засіб Volkswagen модель Amarok, номерний знак НОМЕР_2 знаходиться на автостоянці за адресою: 08600, Київська область, м. Васильків, вул. Гоголя, 9. В заяві заставодержатель ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» просив здійснити опис заставленого транспортного засобу та звернути на нього стягнення. До заяви було додано оригінал постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 28.07.2020 року виданого ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на підставі п.7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з тим, що транспортний засіб перебував у розшуку понад один рік. З даного процесуального документу вбачається, що орган державної виконавчої служби тривалий час вживав заходів розшуку транспортного засобу боржника за місцем його реєстрації, але такі заходи виявилися безрезультатними. 10.03.2021 року виконавцем було встановлено, що поданий на виконання виконавчий документ разом із заявою про відкриття виконавчою провадження відповідає вимогам до виконавчого документу, стягувачем не пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому керуючись ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий документ боржником не оскаржувався та як на час виконання і до даного моменту є чинним та не скасованим. Постанова про відкриття виконавчого провадження була скерована сторонам виконавчого провадження в порядку статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно акту приватного виконавця від 11.03.2021 року, що складений у місті Васильків Київської області приватним виконавцем в присутності працівників поліції було вилучено транспортний засіб Volkswagen модель Amarok, номерний знак НОМЕР_2 . Після вилучення до приватного виконавця підійшов боржник ОСОБА_1 та повідомив, що не дозволить евакуатору поїхати поки йому не нададуть постанову про відкриття виконавчого провадження. Приватним виконавцем в присутності працівників поліції та свідків вручено боржнику ОСОБА_1 примірник постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2021 року № 64789495 з ідентифікатором доступу. При цьому від підпису боржник відмовився. 11.03.2021 року приватним виконавцем в порядку статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та арештовано предмет застави та передано на відповідальне зберігання представнику ДП «СЕТАМ». Проведення опису та арешту майна боржника на території Київської області підтверджує знаходження майна на території виконавчого округу Київської області та виключає порушення приватним виконавцем територіальності. Згідно заяви від 11.03.2021 року заставодержателя ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» не заперечував та подав згоду на реалізацію предмета застави. 24.03.2021 року на адресу приватного виконавця надійшов звіт про незалежну оцінку колісного транспортного засобу марки Volkswagen модель Amarok реєстраційний номер НОМЕР_2 , копія якого скерована сторонам виконавчого провадження в порядку статтей 28, 57 Закону України «Про виконавче провадження» супровідним листом № 1883 від 24.03.2022 року. Того ж дня, на адресу ДП «СЕТАМ» приватним виконавцем скеровано заяву про реалізацію арештованого майна для проведення публічних електронних торгів. Згідно протоколу № 534316 від 14.04.2021 року торги з реалізації арештованого майна за лотом 472620 відбулись. Стартова ціна складала 316 000, 00 гривень, ціна продажу склала 372 882,00 гривень. На рахунок приватного виконавця підлягала сплаті сума у розмірі 354 237,90 гривень. Граничний строк оплати переможцем грошових коштів за придбане майно 28.04.2021 року. 16.04.2021 року на рахунок з обліку депозитних сум приватного виконавця надійшла сума грошових коштів за придбане майно у розмірі 354 237,90 гривень, які були розподілені в порядку статті 45 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: 321 943,55 гривень перераховані заставодержателю ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» згідно платіжного доручення 1820 від 16 квітня 2021 року, 32 194,32 гривень перераховано на користь приватного виконавця, як основна винагорода у виконавчому провадженні згідно платіжного доручення № 1822 від 16.04.2021 року, 69,00 гривень перераховано на користь ДП «СЕТАМ» у якості витрат за користування автоматизованою системою виконавчого провадження згідно платіжного доручення № 1823 від 16.04.2021 року, 31,00 гривень перераховано на користь приватного виконавця, як понесені витрати під час здійснення виконавчого провадження згідно платіжного доручення № 1821 від 16.04.2021 року. Щодо оскарження дій приватного виконавця в Київському окружному адміністративному суді, зазначив, що останній не був повідомлений про судове засідання, яке мало відбутися 26.04.2021 року, позовну заяву та ухвалу не отримував, у зв`язку з чим був позбавлений права надати заперечення та пояснення щодо правомірності своїх дій. Розглядаючи справу за відсутності приватного виконавця та без копій матеріалів виконавчого провадження суд однобічно розглянув справу, не дослідив та не надав оцінку заяві заставодержателя про місцезнаходження транспортного засобу. Приватним виконавцем з дотриманням строків, передбачених судовим рішенням 26.05.2021 року подано апеляційну скаргу на рішення Київською окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2021 року апеляційну скаргу приватного виконавця залишено без руху, в подальшому 08.09.2021 року апеляційна скарга була повернута приватному виконавцю.

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якому зазначив, що доводи представника відповідача щодо пропуску строків звернення позивача до адміністративного суду, порушення порядку розгляду адміністративної справи, «однобічного» розгляду судової справи ставлять під сумнів судове рішення, яке набрало законної сили, що в свою чергу суперечить принципу юридичної визначеності. Представник відповідача частково висвітлюючи обставини щодо оскарження відповідачем та представником відповідача рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 у справі № 320/3583/21 ставить під сумнів судові рішення Шостого апеляційного адміністративного суду, при цьому не реалізує право на касаційне оскарження передбачене ч. 3 ст. 328 КАС України. Зазначив, що твердження представника відповідача щодо правомірності дій приватного виконавця спростовуються судовими рішеннями, які набрали законної сили та мають преюдиційне значення для розгляду даної справи, та іншими письмовими доказами з яких вбачається як протиправність відкриття виконавчого провадження № 64789495 так і звернення стягнення на предмет застави.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 19.11.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 1299, за яким пропонує звернути стягнення на предмет договору застави транспортного засобу - автомобіль марки Volkswagen, модель Amarok, тип пікап-В легковий, 2013 року випуску, колір коричневий, № шасі (кузов, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю згідно договору застави транспортного засобу 363 260, 00 грн.

Зазначений автомобіль марки Volkswagen на підставі договору застави №R6B-Z1, що посвідчений Журжою Ю. Г., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 06.02.2014 року за реєстровим номером № 450, як забезпечення виконання ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , Кредитного договору № R6B від 06.02.2014 року переданий в заставу Публічному акціонерному товариству «ВТБ-Банк», строк платежу за яким настав 30.09.2014 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля марки Volkswagen, запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ-Банк» у розмірі 353 606, 28 гривень.

Згідно договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220118нв від 22.01.2018 року ПАТ «ВТБ Банк» відступило від вимог за виконавчим написом № 1299 від 19.11.2014 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп».

Із наявної в матеріалах справи копії заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» Стрюкової І.О. № 155/1-2 від 09.03.2021 року про примусове виконання рішення адресованої приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Крегулу Івану Івановичу, вбачається, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» Стрюкова І.О. просить прийняти до виконання виконавчий напис №1299, виданого 19.11.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. про звернення стягнення на предмет договору застави транспортного засобу автомобіля марки Volkswagen, модель Amarok, 2013 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю згідно договору застави транспортного засобу 363 260, 00 гривень, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 , за рахунок коштів отриманих від реалізації автомобіля марки Volkswagen задовольнити вимоги ПАТ «ВТБ Банк» у розмірі 353 606, 28 гривень. Додатком до заяви зазначено виконавчий напис.

10 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом Іваном Івановичем відкрито виконавче провадження № 64789495 про стягнення на предмет договору застави транспортного засобу автомобіля марки Volkswagen, модель Amarok, тип пікап-В легковий, 2013 року випуску, колір коричневий, № шасі (кузов, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю згідно договору застави транспортного засобу 363 260,00 грн., що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 , на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого Центр ДАІ 1201 ГУМВС України у Дніпропетровській області 05.02.2014 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації автомобіля марки Volkswagen задовольнити вимоги ПАТ «ВТБ Банк» у розмірі 353 606, 28 грн.

10 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом І.І. прийнято постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 35 760, 62 грн.

Крім того, 10 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом І.І. прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

11 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом І.І. накладено арешт на автомобіль ОСОБА_1 марки Volkswagen, модель Amarok, тип пікап-В легковий, 2013 року випуску, колір коричневий, № шасі (кузов, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та обмежено право користування ним, що підтверджується постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Також, 11 березня 2021 року складено акт приймання-передавання майна арештованого майна на відповідальне зберігання з описом майна у виконавчому провадженні № 64789495 яким приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул І.І. передав представнику ДП «СЕТАМ» транспортний засіб марки Volkswagen, модель Amarok.

22 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом І.І. постановою призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Оцінка і консультації» для участі у виконавчому провадженні з метою надання звіту з питань дійсної ринкової вартості майна боржника, а саме: автомобіля марки Volkswagen, модель Amarok, тип пікап-В легковий, 2013 року випуску, колір коричневий, № шасі (кузов, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно звіту про незалежну оцінку колісного транспортного засобу марки Volkswagen, модель Amarok, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , ринкова вартість об`єкту оцінки (середнє арифметичне значення скоригованих цін пропозицій об`єктів порівняння) становить 316 000, 00 гривень.

24 березня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул І.І. з заявою про реалізацію арештованого нерухомого майна за вих. № 1882 звернувся до ДП «СЕТАМ» для реалізації транспортного засобу марки Volkswagen, модель Amarok, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

25 березня 2021 року в мережі інтернет було виставлено на реалізацію транспортний засіб марки Volkswagen, модель Amarok, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується роздруківками з інтернет порталу.

14 квітня 2021 року переможцем лоту № 472620 «Легковий автомобіль Volkswagen Amarok, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 обрано ОСОБА_2 (учасник № 75) з ціновою пропозицією 372 882, 00 грн., що підтверджується протоколом № 534316 проведення електронних торгів.

З листа про сплату від 20.04.2021 року № вбачається що ОСОБА_2 сплатив 354 237,90 грн. за лот № 472620 «Легковий автомобіль Volkswagen Amarok 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 ; 13.04.2021 року -гарантійний внесок в розмірі 15 800,00 грн.; 16.04.2021 року - додаткову винагороду організатора в розмірі 2 844 10 грн.

16.04.2021 року на рахунок з обліку депозитних сум приватного виконавця надійшла сума грошових коштів за придбане майно у розмірі 354 237,90 гривень, з яких: 321 943,55 гривень перераховані ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» згідно платіжного доручення № 1820 від 16 квітня 2021 року, 32 194,32 гривень перераховано на користь приватного виконавця, як основна винагорода у виконавчому провадженні згідно платіжного доручення № 1822 від 16.04.2021 року, 69,00 гривень перераховано на користь ДП «СЕТАМ» у якості витрат за користування автоматизованою системою виконавчого провадження згідно платіжного доручення № 1823 від 16.04.2021 року, 31,00 гривень перераховано на користь приватного виконавця, як понесені витрати під час здійснення виконавчого провадження згідно платіжного доручення № 1821 від 16.04.2021 року.

16.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом І.І. прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, у зв`язку із подачею до суду заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

В той же час, згідно з відповіді АТ «ВТБ Банк», наданої на адвокатський запит представника позивача, станом на 09.03.2021 та на дату надання відповіді ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 не має заборгованості перед АТ «ВТБ Банк» у зв`язку з відступленням прав вимоги за Кредитним договором № R6B на користь ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП». Крім того, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не зверталась до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича із заявою від 09.03.2021 за вих. 155/1-2 про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 . Лист з даним номером від 09.03.2021 у службі внутрішнього документообігу взагалі не реєструвався.

Згідно копії листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.04.2021 року № 49-036-5531/21 АТ «ВТБ Банк» надіслав лист приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Крегулу І.І. від 26.03.2021 року № 448/1-2, в якому повідомлено, що жодних заяв за вих. №155/1-2 від 09.03.2021 року уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» Стрюковою І.О. на адресу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича із виконання виконавчого документа № 1299 від 19.11.2014 року не пред`являлось.

Крім того, працівниками відділу по роботі з правоохоронними органами АТ «ВТБ Банк» проводиться службове розслідування та уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» ініційовано звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення для відновлення порушеного права АТ «ВТБ Банк».

8 квітня 2021 року зареєстровано кримінальне провадження № 0000087 за заявою АТ «ВТБ Банк» про те, що невстановлена особа здійснила підробку документу, а саме заяви про відкриття виконавчого провадження, вказавши підписантом уповноважену особу ФГВФО Стрюкову І.О.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року, яке набрало законної сили 24.12.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця Крегула Івана Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство «ВТБ Банк» про визнання протиправними дій задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця округу Київської області Крегула Івана Івановича про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2021 року № 64789495. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця округу Київської області Крегула Івана Івановича про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.03.2021 року № 64789495. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця округу Київської області Крегула Івана Івановича про стягнення з боржника основної винагороди від 10.03.2021 року № 64789495. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця округу Київської області Крегула Івана Івановича про опис та арешт майна (коштів) боржника від 11.03.2021 року № 64789495.

Даним рішенням, було встановлено, що оскаржувана постанова приватного виконавця Крегула Івана Івановича про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2021 року у виконавчому провадженні № 64789495 є протиправною та такою, що прийнята не у межах повноважень та не у спосіб, визначений Конституцією України та статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року заяву представника позивача Кір`якова А.С. про ухвалення у справі додаткового рішення про розподіл судових витрат задоволено частково. Ухвалено додаткове судове рішення, яким вирішено питання про розподіл судових витрат. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) за рахунок приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень. Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) за рахунок приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 (сім тисяч) гривень. В решті вимог відмовлено.

16.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом І.І. прийнято постанову про поновлення вчинення виконавчих дій, у зв`язку із надходженням на адресу виконавця копії ухвали суду про повернення без розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

18.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 64789495 з примусового виконання виконавчого напису № 1299 від 19.11.2014 року, у зв`язку із тим, що коштів, що надійшли від реалізації заставного майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача.

28 жовтня 2021 року представником позивача відправлено адвокатський запит від 27.10.2021 року за вих. № 154 Акціонерному товариству «ВТБ Банк» щодо отримання грошових коштів стягувачем в рамках виконавчого провадження № 64789495, в т.ч. за реалізований транспортний засіб.

У відповідь на вказаний адвокатський запит уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» І. Стрюкова від 03.11.2021 року за вих. № 1504/1-2 повідомлено, що АТ «ВТБ Банк» не отримував коштів в рамках виконавчого провадження № 64789495 та/або від приватного виконавця Крегула Івана Івановича у тому числі і за реалізацію транспортного засобу ОСОБА_1 - легкового автомобіля Volkswagen Amarok, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

16 листопада 2021 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Сател Груп» складено звіт № 8280/11/21 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Volkswagen модель Amarok з реєстраційним номером НОМЕР_2 , з якого вбачається що середня ринкова ціна легкового автомобіля Volkswagen Amarok становить 613 600, 00 грн.

16 січня 2023 року судовим експертом Таракановим Юрієм Юрійовичем складено висновок експерта № 456 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи згідно якого ринкова вартість транспортного засобу марки Volkswagen модель Amarok, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2013 року випуску, станом на 11 березня 2021 року склала 530 764,00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача посилався на те, що своїми протиправними діями та рішеннями відповідач порушив ст. 41 Конституції України шляхом протиправного вилучення та реалізації транспортного засобу позивача. Відповідач уповноважений виконувати делеговані повноваження державою з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом, натомість відповідач всупереч закону позбавив позивача права на мирне володіння майном передбачене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому способами захисту прав позивача є відшкодування майнової шкоди на підставі ст. 1166, 1173, 1174 ЦК України у виді стягнення реальної вартості втраченого позивачем майна з урахуванням індексу інфляції та 3% річних та відшкодування заданої моральної шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України).

Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам під час здійснення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Предметом доказування у такій справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 25 жовтня 2005 року у справі № 32/421).

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність в діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними.

Шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду.

Грошовий вираз майнової шкоди є збитками. Відповідно до статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких зазнала особа у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За змістом статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої, частиною п`ятою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої, четвертої та сьомої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до державного бюджету України.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

В межах даного спору судом встановлено наступні обставини, що після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 1299 від 19.11.2014 року реалізованого належний позивачу легковий автомобіль Volkswagen Amarok, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, кошти приватним виконавцем були стягнуті у ході примусового виконання виконавчого напису № 1299 вчиненого 19 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. та в подальшому перераховані ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», що не являється шкодою у розумінні ст. 22 ЦК України.

При цьому, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року визнано протиправними та скасовано постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2021 року № 64789495, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.03.2021 року № 64789495, про стягнення з боржника основної винагороди від 10.03.2021 року № 64789495, про опис та арешт майна (коштів) боржника від 11.03.2021 року № 64789495 саме з підстав виявлення порушення правил територіальної діяльності приватних виконавців.

Безпосередньо у мотивувальній частині рішення, дослівно викладено висновки суду: «що оскаржувана постанова приватного виконавця Крегула Івана Івановича про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2021 у виконавчому провадженні №64789495 є протиправною та такою, що прийнята не у межах повноважень та не у спосіб, визначений Конституцією України та статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження". Оскільки судом встановлено протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2021 № 64789495, то постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.03.2021; про стягнення з боржника основної винагороди від 10.03.2021; про опис та арешт майна (коштів) боржника від 11.03.2021 у виконавчому провадженні № 64789495, які винесені на підставі постанови про відкриття, такі постанови також підлягають скасуванню».

За наведених обставин, позивачем та його представником не надано суду доказів спричинення приватним виконавцем реальних збитків позивачу, а сума, заявлена до стягнення в рахунок відшкодування майнової шкоди, фактично є сумою, яка сплачена в рахунок виконання виконавчого напису нотаріуса, яка може бути стягнута безпосередньо із стягувача за наявності визначених ст. 1212 ЦК України підстав.

Посилання представника позивача на те, що 08.04.2021 року за заявою АТ «ВТБ Банк» зареєстровано кримінальне провадження № 0000087 про те, що невстановлена особа здійснила підробку документу, а саме заяви про відкриття виконавчого провадження, вказавши підписантом уповноважену особу ФГВФО Стрюкову І.О., як на підтвердження протиправних дій відповідача не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи не містять відповідного рішення прийнятого за результати кримінального провадження № 0000087, у тому числі вирок суду.

Крім того, обізнаність відповідача при примусовому виконанні виконавчого напису № 1299 про наявність на розгляді в суді позову позивача про оскарження дій відповідача, не є підставою для відшкодування заявленої шкоди.

Матеріали справи також не містять жодних доказів про звернення позивача до відповідних органів для встановлення в діях відповідача протиправної поведінки при примусовому виконанні виконавчого напису.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України можуть бути: визнання права, визнання правочину не дійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

При визначенні способу захисту у відповідності до вказаної норми слід враховувати положення ч. 1 ст. 13, п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до яких спосіб захисту, який може застосувати суд при вирішенні справи, обирає позивач, а отже, суд позбавлений можливості на власний розсуд обирати і захищати права позивача у спосіб, який останній не просить застосувати.

Зазначене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачений нормою матеріального права або договором.

При цьому, позивач, обираючи спосіб захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів, може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту (передбаченому законом або договором), якщо це не заборонено законом.

Якщо ж законом або договором не передбачено ефективного способу захисту, який би ефективно захищав права, свободи чи інтереси позивача, суд може захистити їх у спосіб, що не суперечить закону.

Вказане з урахуванням положень ч.1 ст. 2 ЦПК України означає, що спосіб захисту, який позивач може обрати, а суд застосувати при здійсненні судочинства у будь-якому випадку має бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, дозволяє забезпечити реальне поновлення у порушених правах.

Тому, обираючи спосіб захисту позивач повинен перевірити, чи не передбачає закон або договір ефективного способу захисту.

Якщо такий спосіб захисту законом або договором передбачено, позивач повинен обрати саме такий спосіб.

Якщо у такому випадку позивач обрав інший спосіб захисту суд має відмовити у задоволенні позову, крім випадку, коли з урахуванням положень ч.2 ст. 5 ЦПК України, дійде висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту спроможний більш ефективно захистити порушення права, свободи чи інтереси особи, але за умови, що такий спосіб захисту є адекватним обставинам справи.

Суд не має визначати ефективний спосіб захисту права замість позивача, тобто виходити за межі позовних вимог у випадку, якщо обраний позивачем спосіб захисту права не є ефективним.

Велика палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 20 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Тобто, саме на позивача покладено обов`язок у позовній заяві викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, а також вказати правові підстави позову, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, при розгляді справи повинен надати правильну правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів установлених під час розгляду справи, і не застосовує самостійно для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, якщо позивач не обґрунтовує ними свої вимоги з наданням відповідних доказів, і застосування цих норм призводить до зміни предмета позову або обраного способу захисту прав та інтересів.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача майнову шкоду з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 762 394, 34 грн., оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, судом зазначається наступне.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи ( постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року визнано протиправними та скасовано постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2021 року № 64789495, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.03.2021 року № 64789495, про стягнення з боржника основної винагороди від 10.03.2021 року № 64789495, про опис та арешт майна (коштів) боржника від 11.03.2021 року № 64789495

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, протиправність дій приватного виконавця Крегула І.І. при здійсненні виконавчих дій у виконавчому провадженні стосовно позивача встановлена судовим рішенням.

Таким чином, позивач повинен був довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок між діями відповідача та завданою йому моральною шкодою.

Представник позивача зазначив, що своїми діями відповідач завдав позивачу значної моральної шкоди, що полягала у пережитих душевних хвилюваннях та стражданнях, які вплинули на стан його здоров`я та звичний спосіб життя.

Суд вважає, що необхідність звернення позивача за захистом своїх порушених прав до суду, є підставою для висновку, що позивач повинен був докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав, що підтверджує наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача і наслідками, про які зазначив його представник.

Отже, позивач має правові підстави для відшкодування завданої йому моральної шкоди неправомірними діями приватного виконавця Крегула І.І.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Виходячи з положень ст. 23, 1167 ЦК України та враховуючи характер і обсяг страждань, які зазнав позивач, надані представником позивача докази у підтвердження цих позовних вимог, суд вважає, що моральна шкода визначена позивачем у розмірі 54 000, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до статті 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності, а тому правових підстав для застосування положень статей 1173 та 1174 ЦК України при вирішенні даного спору не має.

Щодо вимог позивача про стягнення на його користь понесених судових витрат в сумі 39 990, 00 грн., а саме оціночні послуги в розмірі 1 050, 00 грн., вартість проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 5000, 00 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 33 940,00 грн. судом зазначається наступне.

Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Таким чином, враховуючи, що судом у задоволенні вимог в частині стягнення майнової шкоди з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних відмовлено, витрати за оціночні послуги в розмірі 1 050, 00 грн. та вартість проведення судової автотоварозенавчої експертизи в розмірі 5000, 00 грн. стягненню з відповідача не підлягають та покладаються на позивача.

Щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

25 березня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Кір`яковим Артуром Сергійовичем укладено договір про надання правової допомоги № 25.

Відповідно до п. 1.1 договору у порядку та на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, адвокат зобов`язується здійснювати представництво, захист та надавати інші види правової допомоги клієнту у взаємовідносинах з посадовими та (або) службовими особами, працівниками поліції, державної виконавчої служби, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул Іваном Івановичем, Окружному адміністративному суді міста Києва, Київському окружному адміністративному суді, а також у будь-яких судах усіх інстанцій у справі щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 357 606 гривень 28 коп. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. від 19.11.2014 року, а клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар за надання правової допомоги, а також у випадку необхідності покрити фактичні витрати, пов`язані з виконанням цього Договору.

Згідно з п. 3.1 договору за надання правової допомоги за цим договором клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі та в строки, що визначені додатковою угодою до цього договору.

9 вересня 2021 року між позивачем та адвокатом Кір`яковим Артуром Сергійовичем укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання правової допомоги № 25 від 25.03.2021 року.

Згідно п. 1 додаткової угоди № 2 сторони погодили надання адвокатом правової допомоги клієнту у взаємовідносинах з посадовими та (або) службовими особами, працівниками поліції, державної виконавчої служби, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул Іваном Івановичем, Окружному адміністративному суді міста Києва, Київському окружному адміністративному суді, Шостому апеляційному адміністративному суді, Вишгородському районному суді Київської області, Київському апеляційному суді, Верховному Суді, а також у будьяких судах усіх інстанцій у справі про стягнення з Приватного виконавця Крегула Івана Івановича майнової та моральної шкоди, в наступному обсязі: 1.1. Інтерв`ювання клієнта: встановлення фактичних обставин справи; встановлення фактів які настали; встановлення коло доказів, якими підтверджуються факти та порядок отримання доказів. Роз`яснення клієнту порядку судового розгляду справи. Пошук та аналіз доказів. Формування правової позиції по справі. 1.2. Складання та подача до суду позовної заяви, оформлення додатків згідно положень процесуального законодавства. 1.3. Складання та подача до суду відповіді на відзив (за умови подачі відзиву на позовну заяву). 1.4. Представництво інтересів клієнта в одному судовому засіданні (один судодень). 1.5. Складання та подача клопотань, письмових пояснень, заяв під час судового розгляду (за необхідності). Розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги в обсязі, передбаченому п.п. 1.1 1.2. цієї Додаткової угоди, становить 10 000 (десять тисяч) гривень (п. 2 Додаткової угоди № 2). Розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги в обсязі, передбаченому п. 1.3 цієї додаткової угоди, становить 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень (п. 3 Додаткової угоди № 2). Розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги в обсязі, передбаченому п. 1.4 цієї додаткової угоди, становить 900 (дев`ятсот) гривень за представництво інтересів в одному судовому засіданні (п. 4 Додаткової угоди № 2). Розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги в обсязі, передбаченому п. 1.5 цієї додаткової угоди, становить 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень за умови подачі процесуального документу у справі (п. 5 Додаткової угоди № 2).

Згідно п.п. 6, 6.1 додаткової угоди № 2 за домовленістю сторін клієнт сплачує гонорар після виконання відповідного обсягу робіт або шляхом попередньої оплати. Оплата правової допомоги за цією додатковою угодою здійснюється в національній валюті України гривні шляхом готівкового розрахунку або перерахування грошових коштів на поточний / картковий рахунок адвоката.

9 вересня 2021 року позивачем сплачено адвокату Кір`якову А.С. гонорар в розмірі 10 000 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 09.09.2021 № 25/1.

28 вересня 2022 року позивачем перераховано адвокату Кір`якову А.С. гонорар в розмірі 3 800 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.09.2022 № 370798267.

17 листопада 2022 року позивачем сплачено адвокату Кір`якову А.С. гонорар в розмірі 4 800 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 17.11.2022 № 25/3.

23 серпня 2023 року позивачем перераховано адвокату Кір`якову А.С. гонорар в розмірі 8 200 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 23.08.2023 № 482091001.

20 вересня 2023 року між позивачем та адвокатом Кір`яковим А.С. укладено додаткову угоду № 3 до договору про надання правничої допомоги № 25 від 25.03.2021 року.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 3 сторони погодили надання адвокатом правової допомоги клієнту у взаємовідносинах з посадовими та (або) службовими особами, працівниками поліції, державної виконавчої служби, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул Іваном Івановичем, Окружному адміністративному суді міста Києва, Київському окружному адміністративному суді, Шостому апеляційному адміністративному суді, Вишгородському районному суді Київської області, Київському апеляційному суді, Верховному Суді, а також у будьяких судах усіх інстанцій у справі про стягнення з Приватного виконавця Крегула Івана Івановича майнової та моральної шкоди, в наступному обсязі: 2.1. Складання та направлення адвокатського запиту в Голосіївську окружну прокуратуру міста Києва для з`ясування перебування ОСОБА_3 у відповідній установі. 2.2. Складання та подача до суду клопотання про долучення доказів у справі № 363/5168/21. Згідно з п. 3 Додаткової годи № 3 розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги в обсязі, передбаченому п.п. 2.1 2.2. цієї додаткової угоди, становить 1 500 гривень.

24 жовтня 2023 року позивачем перераховано адвокату Кір`якову А.С. гонорар в розмірі 1 500 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 24.10.2023 року № 504822875.

13 грудня 2023 року між позивачем та адвокатом Кір`яковим А.С. укладено додаткову угоду № 4 до договору про надання правничої допомоги № 25 від 25.03.2021року.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 4 сторони погодили надання адвокатом правничої допомоги Клієнту у взаємовідносинах з посадовими та (або) службовими особами, працівниками поліції, державної виконавчої служби, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул Іваном Івановичем, Окружному адміністративному суді міста Києва, Київському окружному адміністративному суді, Шостому апеляційному адміністративному суді, Вишгородському районному суді Київської області, Київському апеляційному суді, Верховному Суді, а також у будьяких судах усіх інстанцій у судовій справі № 363/5168/21 про стягнення з Приватного виконавця Крегула Івана Івановича майнової та моральної шкоди, в наступному обсязі: 1.1. Ознайомлення з матеріалами судової справи № 363/5168/21. 1.2. Отримання належним чином засвідчених копій судових рішень зі справи № 320/3583/21, зокрема рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 № 320/3583/21, ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021 № 320/3583/21, ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2021 № 320/3583/21 з відмітками про набрання законної сили. 1.3. Складання та подача процесуального документа при розгляді судової справи № 363/5168/21, зокрема заяви, клопотання, додаткового пояснення, письмового пояснення тощо.

Згідно з п.п. 2-4 додаткової угоди № 4 розмір гонорару адвоката за надання правничої допомоги в обсязі, визначеному п.п. 1.1 додаткової угоди, становить 1 000 (одна тисяча) гривень. Розмір гонорару Адвоката за надання правничої допомоги в обсязі, визначеному пп. 1.2 Додаткової угоди, становить 540 (п`ятсот сорок) гривень. Розмір гонорару адвоката за надання правничої допомоги в обсязі, визначеному п.п. 1.3 додаткової угоди, становить 1 000 (одна тисяча) гривень за один процесуальний документ.

5 січня 2024 року позивачем перераховано адвокату Кір`якову А.С. гонорар в розмірі 5 640 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 05.01.2024 № 532406784.

Таким чином, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу складають 33 940, 00 гривень.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем підтверджено розмір понесених витрат на правову допомогу в розмірі 33 940, 00 гривень, а тому такі підлягають до стягнення з відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2 552, 29 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-13, 76-83, 88, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного виконавця Крегула Івана Івановича про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного виконавця Крегула Івана Івановича на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 54 000 (п`ятдесят чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного виконавця Крегула Івана Івановича на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 552 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дві) гривень 29 копійок.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Повний текст рішення суду виготовлений 08 лютого 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Приватний виконавець Крегул Іван Іванович (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , адреса: 07300, Київська область, м. Вишгород, промисловий майданчик «Карат», 5-А, офіс 511).

Суддя І.Ю. Котлярова