Провадження №: 8/336/3/2024
УХВАЛА

про повернення заяви

08 лютого 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить: скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2020 (провадження №2/336/4/2020) за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про приведення розміру ідеальних часток співвласників у відповідність до фактичного розміру їхніх часток нерухомого майна по АДРЕСА_1 в повному обсязі.

Заяву обґрунтовує тим, що у листопаді минулого року їй стало відомо про існування дозволу виконкому №112 від травня 1979 року, виданого ОСОБА_4 (бабці заявниці) про оформлення самовільного будівництва: літньої кухні 4,0х4,5 кв.м та жилу прибудову 3,95х6,12 м, а також Розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації від 28.11.2003 №2440 про оформлення ОСОБА_5 документів на господарську будівлю та переобладнання в спірному житловому будинку. Про вказані документи ані їй, ані суду під час розгляду справи відомо не було.

Ухвалою суду від 01.02.2024 подана заява була залишена без руху, ОСОБА_1 надано строк п`ять днів з дня отримання її копії для усунення недоліків позовної заяви, у разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву буде визнано неподаною та повернуто.

01.02.2024 копію ухвали направлено на адресу місця проживання ОСОБА_1 , зазначену в заяві.

05.02.2024 заявницею на виконання ухвали суду від 01.02.2024 подано клопотання про поновлення строку на подання заяви, яке обґрунтовано тим, що після втрати зв`язку з адвокатами, які шість років надавали їй допомогу, вона майже втратила надію на існування справедливості, усвідомлювала, що з причин які не залежать від її волі, а також через відсутність матеріальних можливостей, вона не може своєчасно вжити усіх заходів для звернення до суду за захистом своїх прав. Спілкування на протязі значного часу з різними юристами, а також продовження конфлікту з сусідами призвело до стресу, від якого вона не може оговтатися до цього часу. Вона двічі заявляла відвід судді Щасливій О.В. Взагалі існували об`єктивні причини, які стали перешкодою для своєчасного звернення до суду: 1) їй не було відомо про існування так званих рішень органу виконавчої влади, які могли вплинути на законність його прийняття, хоча у минулому році заявлялося клопотання у справі № 336/93/23 щодо зобов`язання ТОВ «ЗМБТІ» надати суду інвентарну справу щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а також надання пояснень учасникам справи. 01.06.2023 суд задовольнив клопотання, але до цього часу відповідну ухвалу на направив до розпорядника доказів; 2) не маючи можливості підтвердити чи спростувати наявність оригіналів оспорюваних рішень органу виконавчої влади у справі № 336/8237/23 (суддя Боєв Є.С.) за її позовом про усунення перешкод в здійсненні права власності, її представник у листопаді 2023 року звернувся до ТОВ «ЗМБТІ» з адвокатським запитом. Також, 29.01.2024 у судовому засіданні (суддя Боєв Є.С.) її представнику стало відомо про інші нові обставини, які можуть суттєво вплинути на рішення, яке потребує перегляду у цій справі, тому суду були надані копія відповіді з додатками Державного архіву Запорізької області від 05.12.2023 № 05-07/Ф-2486 на № 336/8237/23/31583/2023 від 13.11.2023 на ОСОБА_1 , що також підтверджує об`єктивність пропуску строку для звернення до суду; 3) крім того, в Україні Указом Президента України від 24.02.20222 № 64/2022 введено воєнний стан, який станом на теперішній час не припинено, а тому враховуючи рекомендації Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року, відповідно до яких в умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені, а також існування інших обставин, які підтверджують, що вона пропустила строки на звернення із заявою про перегляд рішення суду від 02.12.20 за нововиявленими обставинами з поважних причин, існують об`єктивні підстави для його поновлення.

Ознайомившись з наданим клопотанням, суд приходить до наступного висновку.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Так, положеннями ч.2 ст.423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Для визначених пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2002 року у справі № 910/11027/18, провадження № 12-7звг22).

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору і які існували на час постановлення рішення, але про які не було і не могло бути відомо особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, щодо яких суду зрозуміло, що вони були відомі (або мали бути відомі) заявнику на час розгляду справи.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній та касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня2021 року у справі№9901/819/18, провадження № 11-430заі20).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Частина третя статті 429 ЦПК України визначає, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. russia, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Таким чином перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилалася на те, що підставою для скасування рішення суду від 02.12.2020 є те, що на момент розгляду справи № 336/427/16-ц їй не було відомо про існування Дозволу на оформлення самочинного будівництва «05.1979» №112 та Розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району №2440р від 28.11.2003, про які їй стало відомо лише у листопаді 2023 року.

Проте, нове обґрунтування позовних вимог не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №9901/819/18, провадження № 11-430заі20).

Суд звертає увагу на те, що заявниця не позбавлена можливості надати вищевказані докази для розгляду в інших справах, які на теперішній час перебувають в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за її участі чи за їх позовом, що будуть досліджені судом і яким буде надана належна оцінка при прийнятті відповідних рішень по справам.

Отже, враховуючи те, що заявницею та її представником не було використано всі права, надані їм чинним законодавством України, щодо контролювання руху по справі, а також часта зміна представників (адвокатів), які захищали інтереси заявниці у суді, не є тими суттєвими та поважними причинами пропуску строку для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Крім того, відповідно до позиції Великої палати Верховного суду від 10.11.2022 у справі №990/115/22, сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків.

З огляду на вищевказане, суд відмовляє заявниці в поновлені строку звернення із заявою про перегляд рішення суду від 02.12.2020 за нововиявленими обставинами.

Положеннями ч.3 ст.185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Аналізуючи надані суду заяву та клопотання до неї, суд приходить до висновку, що станом на теперішній час, вимоги ухвали суду від 01.02.2024 у повному обсязі заявницею не виконані, недоліки поданої заяви не усунуті, у зв`язку з чим її необхідно повернути.

Керуючись ст.ст.175, 185, 260 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявниці, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.С. Звєздова