РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1781/23

Провадження № 2/293/70/2024

07 лютого 2024 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Служби в справах дітей Черняхівської селищної ради як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

30.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що з 14.05.2022 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 . Вони мають спільну дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час проживає з позивачем.

Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними зникло взаєморозуміння, розійшлися погляди на сімейні відносини, права та обов`язки подружжя, зникло почуття любові. В провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу.

Відповідач з квітня не приймає будь якої участі у вихованні дитини, не піклується про її духовних розвиток, здоров`я, що негативно впливає на самооцінку дитини та її підготовку до самостійного життя. На даний час позивачу не відомо місце проживання відповідачки, вона уникає будь якого спілкування з дитиною.

Позивач вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ІІ. Процедура та позиції сторін

06.11.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 15:00 год. 27.11.2023. Суд залучив до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Службу у справах дітей Черняхівської селищної ради та зобов`язав її надати письмовий висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).

27.11.2023 та 20.12.2023 підготовче судове засідання відкладено на 11:00 год. 22.01.2024 у зв`язку з відсутністю висновку органу опіки та піклування (а.с.25, 28-30,36).

20.12.2023 до суду подано рішення виконавчого комітету Черняхівської селищної ради №145 від 30.11.2023 "Про затвердження висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав" та висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.41,42).

22.01.2024 позивач та його представник ОСОБА_2 , яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги №1133 від 17.11.2023 в підготовчому судовому засіданні позов підтримали, просили викликати в судове засідання свідків.

Відповідач позов не визнала, заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, також просила викликати в судове засідання свідків.

Суд ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 14:00 год 07.02.2024 (а.с.47).

07.02.2024 позивач та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали з викладених у ньому підстав, просили задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, вказала, що позивач проти її волі забрав дитину до себе, не дозволяє їй бачитись з дитиною та спілкуватись. Всіляко налаштовує дитину проти неї. Вона любить сина та бажає повернути його до себе.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 пояснила, що є матір`ю відповідачки ОСОБА_3 та бабусею дитини, відносно якої вирішується спір. Надала пояснення, що її зять ОСОБА_1 ще в червні 2023 року взяв сина погратись і не віддав. З даного приводу відповідач неодноразово зверталась в орган опіки та піклування та в поліцію, однак останні вказують, що спір можливо вирішити лише через суд. Позивач не допускає матір до дитини, чинить перешкоди у спілкування з нею. Водночас вказала, що не вбачає будь-яких підстав для позбавлення її доньки ОСОБА_3 батьківських прав, так як остання не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, не зловживає спиртними напоями, ніколи з дитиною жорстоко не поводилась та не вдавалась до побиття дитини.

Свідки позивача в судове засідання не з`явилися. Позивач не наполягав на їх допиті.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Черняхівської селищної ради в судове засідання не з`явився. Долучив висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина - ОСОБА_4 (а.с.74-78).

ІІІ.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 14.05.2022 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 14.05.2022. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.04.2020 сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а.с.6).

Із довідки Селецького старостинського округу Черняхівської селищної ради №106 від 22.09.2023 вбачається, що ОСОБА_1 та його син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно постійно проживає в АДРЕСА_1 з березня 2023 без реєстрації (а.с.7).

З висновку органу опіки і піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , 03.04.2020 затвердженого рішенням виконавчого комітету Черняхівської селищної ради №145 від 30.11.2023 вбачається, що 16.11.2023 працівниками служби в справах дітей Черняхівської селищної ради обстежено умови проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою батька. В ході обстеження з`ясовано, що умови проживання добрі, батько створив належні умови для проживання дитини.

22.11.2023 на засідання комісії з питань захисту прав дитини де розглядалось питання «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_4 » були запрошені дві сторони. Батько наполягав на позбавленні батьківських прав матері. ОСОБА_3 в свою чергу в телефонному режимі на гучномовці повідомила, що категорично заперечує проти позбавлення її батьківських прав, хоче щоб дитина проживала з нею.

Орган опіки та піклування з метою захисту прав та інтересів дитини вважає недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.41-42).

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до частин 2, 8, 9 ст.7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За правилами ст.19 ЦПК України справи, що виникають, зокрема, з сімейних правовідносин, суди розглядають у порядку цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1статті 2 ЦПК України).

За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Нормами статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ч.1 та 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

З аналізу вказаної статті, суд вважає, що зазначені підстави є вичерпними та позбавлення батьківських прав є правом, а не обов`язком суду.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п.п. 57-58).

У п.п. 47-49 справи «Савіни проти України» (№ 39948/06 від 18 грудня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Крім того, у даному рішенні Судом звернуто увагу, що при вирішенні прав про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав.

Посилання позивача на те, що мати не приймає участі у вихованні дитини, не піклується про її розвиток та здоров`я, та уникає зустрічей з дитиною не знайшло підтвердження в судовому засіданні. Натомість відповідач в судовому засіданні заперечила всі пояснення позивача з даного приводу, вказавши що позивач шляхом обману забрав у неї дитину та не допускає її до сина. Вказані обставини підтвердили також допитані в судовому засіданні свідки. Відповідач категорично заперечує проти позбавлення її батьківських прав.

Таким чином, при розгляді даної справи судом не встановлено факту ухиляється відповідачки від виконання батьківських обов`язків.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст.12 ЦПК України, та у відповідності з ч.1 ст.81 ЦПК України, дійшов висновку, що у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав слід відмовити. Позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись статтями ст.ст. 150, 164, 165 СК України, статтями 4,13, 136, 141,247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Служби в справах дітей Черняхівської селищної ради як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 12.02.2024.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО