Провадження № 2/344/950/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне)

01 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Мельника С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського відділу ДВС у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третіх осіб без самостійних вимог: Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2023 позивач звернувся до суду із позовом до відповідача у якому з урахуванням збільшених позовних вимог від 08.01.2024 просить :

- зняти арешт, що накладений відповідачем постановою б/н від 02.03.2009 на майно ОСОБА_1 , об`єкт обтяження : невизначене майно, все майно зареєстроване у єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №8508030; -

- зняти арешт, що накладений відповідачем постановою б/ у виконавчому провадженні №29358175 від 03.10.2011 на його майно; об`єкт обтяження : невизначене майно, все майно, що зареєстроване у єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №11759758;

- зняти арешт, що накладений відповідачем постановою /н у виконавчому провадженні №35032494 від 02.11.2012 на його майно, об`єкт обтяження невизначене майно; все майно зареєстровано у єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 13227676;

- скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду від 29.10.2010 у справі №2-10190/2010 про забезпечення позову з заявою ПАТ « Індустріальний експортний банк».

В обґрунтування позову зазначено, що у серпні 2023 року позивач дізнався, що на його майно накладено арешт. З приводу такого він 23.10.2023 звернувся до відповідача. Згідно отриманої відповіді, зняти арешт з майна та отримати копії документів неможливо. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена ОСОБА_2 , який на даний час відсутній. Виконавче провадження знищено.

Згідно довідки, що видана ПАТ « Індустріальний банк» його правонаступником є ПАТ « Креді Агріколь Банк», станом на 16.08.2023 правові зобов`язання передані третій особі ТОВ « Росвен інвест України».

17.08.2023 він отримав повідомлення від ТОВ «Росвен інвест України» про те, що у зв`язку з повним погашенням суми заборгованості ТОВ «Росвен інвест Україна» припиняє вчинення будь-яких юридичних та фактичних дій спрямованих на стягнення боргу за кредитним договором №67/703067 Р від 15.07.2009, укладеного між ним та ПАТ «Креді Агріколь Банк».

Також, позивач вказує, що накладення арешту на майно порушує права його права як власника, захист якого передбачено ст. 41 Конституції України, статтями 316-319, 321, 391 ЦК України.

15.11.2023 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

27.11.2023 позивачем усунуто недоліки.

30.11.2023 ухвалою судді відкрито провадження.

08.01.2024 - позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог.

08.01.2024 ухвалою суду залучено до участі в справі третіх осіб.

17.01.2024- закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.

У вступному слові позивач та його представник позовні вимоги підтримали, позов просили задоволити. Не заперечили проти проведення заочного розгляду.

Представник відповідача не з`явився, причин своєї неявки своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та розгляд справи.

Представники третіх осіб не з`явилися, причин своєї неявки своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та розгляд справи.

Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку :

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №360321288, за параметрами пошуку фізичної особи ОСОБА_1 , зареєстровано наступні обтяження :

-Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер : 8508030; зареєстровано : 02.03.2009 11:00:48 №8508030 реєстратором : Івано-Франківська філія державного підприємства « Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження : постанова про арешт боржника, б/н, 02.03.2009, державним виконавцем Валовін О.В., відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції. Об`єкт обтяження : невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми 10 171, 13 грн.; власник : ОСОБА_1 ; заявник : Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції . Код : 35021710;

-Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер : 11759758; зареєстровано : 25.10.2011 09:49:39 №11759758 реєстратором : Івано-Франківська філія державного підприємства « Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження : постанова про арешт боржника, ВП 29358175, 03.10.2011, державним виконавцем Валовін О.В., ВДВС Івано-Франківського МУЮ. Об`єкт обтяження : невизначене майно, все нерухоме майно; власник : ОСОБА_1 ; обтяжувач : Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції;

-Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер : 13227676; зареєстровано : 09.11.2012 11:19:43 за №13227676, реєстратором : Івано-Франківська філія державного підприємства « Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження : постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 35032494, 02.11.2012, головний державний виконавець Валовін О.В., ВДВС Івано-Франківського МУЮ. Об`єкт обтяження : невизначене майно, все нерухоме майно; власник : ОСОБА_1 ; обтяжувач : Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції;

Разом з тим, згідно з повідомлення Івано-Франківського відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.12.2023 та від 30.11.2023, на виконанні у відділі щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 перебували наступні виконавчі провадження :

-№44519297 від 26.08.2014, згідно виконавчого листа 2-3505/2011, виданого Івано-Франківським міським судом 22.09.2011 про стягнення на користь ПАТ «Індустріальний експертний банк» 677,31 грн. витрат на ІТЗ. Дане виконавче провадження завершено згідно п.2 ч.1 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» 24.02.2017;

-№44519263 від 19.09.2014 згідно виконавчого листа №0907/2-3505/2011, виданого Івано-Франківським міським судом 04.08.2011 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Індустріальний експертний банк» 55 730,61 грн. боргу. Виконавче провадження завершено згідно п.2 ч.1 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» 24.02.2017;

-№11391928 від 09.02.2009 згідно судового наказу №2н-3150 від 05.08.2008, виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВІЕйБІ Банк» 7 381,43 грн. Дане виконавче провадження завершено на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» 20.03.2011.

-№35028659 від 02.11.2012 згідно виконавчого листа за №0907/3106/2012 від 08.05.2012, виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь КБ « Приватбанк» 923, 74 грн. судового збору. Виконавче провадження завершене згідно п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» 20.05.2013;

-№ 35032494 від 02.11.2012 згідно виконавчого листа №0907/3106/2012, від 08.05.2012, виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ « Приватбанк» 92 374, 52 грн. заборгованості. Дане виконавче провадження було завершене згідно п.2 ч.1 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» 26.06.2014.

-№23026348 з виконання ухвали №10190 від 29.10.2010 про накладення арешту в межах суми позову 55 730,81, згідно якого державним виконавцем винесено постанову №23026348 про відкриття виконавчого провадження, а 25.11.2010 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Представником виконавчої служби також зазначено, що такі виконавчі провадження знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання його в архіві.

Державними виконавцями винесені постанови про завершення виконавчих проваджень з підстав, що не передбачає звільнення майна з під арешту.

Згідно з довідкою АТ КБ « Приватбанк» від 08.09.2023 за №138NCFJND208692N ОСОБА_1 немає заборгованості перед банком ( а.с. 71).

Відповідно до довідки від 16.08.2023 за №56671 АТ «Креді Агріколь Банк» від 16.08.2023, станом на 16.08.2023 діючі рахунки у ПАТ « Індустріально-експортний банк» ( правонаступника) відсутні ( а.с. 15).

Згідно з довідкою АТ « Креді Агріколь Банк» від 31.08.2023 за №12410/1223, всіма питаннями щодо виконання зобов`язань слід звертатись до ТОВ «Росвен інвест Україна» (права банку передано останньому на підставі договору №67/703067 Р від 15.07.2009).

Відповідно до повідомлення ТОВ « Росвен інвест Україна» від 17.08.2023 №РІ/О 7729123, яке надано ОСОБА_1 ь у звязку з повним погашенням суми заборгованості вказане товариство припиняє вчинення будь-яких юридичних та фактичних дій, спрямованих на стягнення боргу, за кредитним договором №67/703067 Р, від 15.07.2009, що укладений між ОСОБА_1 та ПАТ « Креді Агріколь Банк» ( а.с. 2).

Законодавець у частині 1 статті 16 ЦК встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 та п.6 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

Частинами 1 та 3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин 4 та 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина 1 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виходячи з системного тлумачення статей 16, статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» і роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України .

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 26 вересня 2019 року у справі № 607/3894/17, від 12 жовтня 2022 року за № 203/3435/21.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що накладення арешту на майно порушує його права, як власника, захист якого передбачено ст. 41 Конституції України, статтями 316-319, 321, 391 ЦК України.

Однак, за змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, а тому заява про зняття арешту повинна розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК (Судовий контроль за виконанням судових рішень).

Так, згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Разом з тим, відповідно до ст.14 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових, та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частина 1 ст.48 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідачем є особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх прав.

На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції не може бути відповідачем у цій справі, оскільки його дії (бездіяльність) можуть бути оскаржені лише стороною виконавчого провадження і повинні розглядатися судом в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Отже, підстави для задоволення позовних вимог за заявлених підстав відсутні у зв`язку з пред`явленням їх до неналежного відповідача. Позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення, невизнання чи оспорення його права власності саме відповідачем Івано-Франківським відділом державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції.

Разом з тим, що стосується скасування ухвали Івано-Франківського міського суду від 29.10.2010 у справі №2-10190/2010 про забезпечення позову з заявою ПАТ « Індустріальний експортний банк», то така вимога є безпідставною, оскільки скасування заходів забезпечення позову врегульовано ст. 158 ЦПК України в порядку розгляду відповідної справи. ОСОБА_1 вправі подати клопотання про скасування заходів забезпечення позову саме у межах справи №2-10190/2010.

Відповідно до п. 15 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 41, 44, 48, 51, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Івано-Франківського відділу ДВС у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третіх осіб без самостійних вимог: Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», про зняття арешту з майна відмовити.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 ;

Представник позивача : адвокат Мельник Сергій Вікторович, адреса : АДРЕСА_2 ;

Відповідач : Івано-Франківський відділ ДВС у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ;

Треті особи :

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», 1; адреса : бульвар Вацлава Голеви, 6, м. Київ.

- Акціонерне товариство Комерційного банку «ПРИВАТБАНК», юридична адреса : вул. Грушевського, 1д м. Київ.

Повне рішення складено 09.02.2024.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.