Єдиний унікальний номер 705/4593/23
Провадження 2/175/1890/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.,

з секретарем Кульпіною Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 30.08.2023 року звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивач в своєму позові посилається на те, що 12 квітня 2023 року між нею ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який був зареєстрований Коростишівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 55 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 12 квітня 2023 року).

Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

З моменту реєстрації шлюбу їх стосунки, як між подружжям не склались. Усі спроби налагодити ці відносини були безрезультатними. В цей період між подружжям постійно виникали спори та різні погляди на одні і ті ж проблеми.

З травня 2023 року позивач та відповідач шлюбних стосунків не підтримують, спільних інтересів не мають, спільно не проживають. Так, як перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить інтересам сторін, тому це стало підставою для ініціювання розірвання шлюбу.

Позивач зазначає, що подальшого сенсу продовжувати шлюбні відносини немає, так, як спільних дітей з відповідачем вона не має, спорів про їх місце проживання не може бути, а збереження шлюбу, як соціального і правового інституту, заснованого на спільності прав та обов`язків подружжя не є доцільним. Майнових спорів між ними наразі також немає.

Позивача в позовній заяві просила шлюб розірвати, справу розглядати у спрощеному позовному провадженні без виклики (повідомлення) сторін.

Відповідач до суду не з`явився, про час та дату повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, про причини своєї неявки не повідомив, відповідних заяв чи клопотань не надавав.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що 12 квітня 2023 року між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який був зареєстрований Коростишівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 55 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 12 квітня 2023 року).

Від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Спільне життя у подружжя не склалося з моменту реєстрації шлюбу їх стосунки. Усі спроби налагодити ці відносини були безрезультатними. В цей період між подружжям постійно виникали спори та різні погляди на одні і ті ж проблеми. З травня 2023 року позивач та відповідач шлюбних стосунків не підтримують, спільних інтересів не мають, спільно не проживають. Так, як перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить інтересам сторін, тому це стало підставою для ініціювання розірвання шлюбу.

Подальшого сенсу продовжувати шлюбні відносини немає, а збереження шлюбу, як соціального і правового інституту, заснованого на спільності прав та обов`язків подружжя не є доцільним. Майнових спорів між ними наразі також немає.

У відповідності до ст. 110 Сімейного КодексуУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 82ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати залишити за позивачем на прохання позивача.

Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки, фактично шлюб має лише формальний характер. Збереження сім`ї неможливо, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище позивача змінити на « ОСОБА_4 » (на прохання позивача).

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 7, 110, 111, 112, 153, 157 СК України, ст. 4, 5, 18, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який був зареєстрований 12 квітня 2023 року, Коростишівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №55 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Васюченко