Номер провадження: 22-ц/813/2870/24
Справа № 500/6959/18
Головуючий у першій інстанції Швець В. М.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Стахової Н.В. (суддя доповідач), Комлевої О.С., Кострицького В.В.,

перевіривши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2019 року

у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2019 року позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України, в якій просила суд звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, поновити строк на апеляційне оскарження рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2019 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 січня 2024 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху з підстав визнання наведених у заяві причин пропуску цього строку неповажними. Апелянту запропоновано у визначений строк звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про зазначення інших підстав поважності пропуску процесуального строку апеляційного оскарження ухвали суду. Роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали.

12 лютого 2024 року на виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 22 січня 2024 року ОСОБА_1 подана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2019 року.

У обґрунтування поважності підстав для поновлення строку на оскарження рішення скаржник зазначила те, що подати в строк апеляційну скаргу вона була позбавлена такої можливості, оскільки адвокатом був вказаний гонорар, який вона не могла сплатити, через фінансової неможливості, крім цього має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Скаржник вказує що як тільки їй стало відомо про Ізмаїльський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги вона звернулася для надання правової допомоги, де їй надали допомогу у складенні апеляційної скарги. Тобто матеріальне становище та юридична необізнаність стали підставами для пропущення строку для подання апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2019 року, не може бути відкрито за таких підстав.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 адвокат Міркун С.М. ознайомився з матеріалами справи 15 листопада 2019 року (а.с. 102). Особисто ОСОБА_1 ознайомилася з матеріалами справи та отримала копію оскаржуваного рішення 10 грудня 2019 року (а.с.104).

У обґрунтування поважності підстав для поновлення строку на оскарження рішення скаржник зазначила те, що подати в строк апеляційну скаргу вона була позбавлена такої можливості, оскільки адвокатом був вказаний гонорар, який вона не могла сплатити, через фінансової неможливості, крім цього має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Скаржник вказує що як тільки їй стало відомо про Ізмаїльський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги вона звернулася для надання правової допомоги, де їй надали допомогу у складенні апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 04 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Черненко Х.М. ознайомилася з матеріалами справи, отримала копію оскаржуваного рішення (а.с.109) та 21 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, що підтверджується трекінгом на поштовому конверті.

На підставі вищевикладеного, обставини на які посилається скаржник не можуть вважатися поважними підставами для поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення суду у розумінні ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, з дня проголошення рішення суду до дня звернення з апеляційною скаргою сплинуло близько п`яти років. Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 неодноразово відмовлялась від отримання судових повісток (а.с.77; 93). Також матеріали справи свідчать що, скаржник була обізнана про наявність рішення суду, ознайомлювалась з матеріалами справи особисто та через своїх представників.

Враховуючи все наведене у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання зазначених скаржником обставин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, як поважних, а тому немає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 Ta N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Зокрема, Європейський суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99,пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (пункт 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) (пункт 47 рішення).

Оскільки наведені у заяві про поновлення строків обставини не надають підстав вважати пропуск строку на апеляційне оскарження таким, що відбувся з поважних причин і, як слідство, не надають підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2019 року, слід відмовити.

Керуючись ст. 354, ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 березня 2019 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: Н.В. Стахова

О.С. Комлева

В.В. Кострицький