УХВАЛА

про залишення заяви без руху

20 лютого 2024 року м. Мукачево Справа №303/1543/24

2/303/256/24

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2

до відповідача ОСОБА_3

третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Чинадіївської селищної ради

про надання дозволу для тимчасового виїзду дитини за кордон,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2

звернулася до суду з вищевказаним позовом.

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того, що позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, всупереч вимогам, які зазначені в п. 5 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №712/10623/17 (провадження № 14-244цс18) зроблено висновок, що положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, а тимчасовий виїзд дитини за кордон (із визначенням конкретного періоду) у супроводі того з батьків, з ким визначено її місце проживання, та який здійснює забезпечення дитині рівня життя, необхідного для всебічного розвитку, не може беззаперечно свідчити про позбавлення іншого з батьків дитини передбаченої законодавством можливості брати участь у її вихованні та спілкуванні з нею. Тимчасовий виїзд за кордон у супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення.

Крім того, звернення з даним позовом до суду можливе лише у разі відсутності згоди одного з батьків на виїзд дитини за кордон.

Водночас, як вбачається з фактичного аналізу змісту позовної заяви, на даний час позивач з дитиною фактично проживає за межами України.

У зв`язку з наведеним, слід звернути увагу на позицію Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2021 року у справі № 359/1506/21, у якій Верховний Суд вказав, що оскільки дитина перебуває за межами України, то вирішувати питання щодо надання дозволу на її виїзд можливо лише після її повернення до України, тобто, з визначенням конкретної дати виїзду та повернення до України.

Поряд з цим, у прохальній частині позовної заяви не зазначено конкретний період, протягом якого позивач просить надати дозвіл на виїзд дитини за кордон (дата виїзду).

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною третьою ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость