Справа №938/987/23
Провадження № 2/938/75/24
20 лютого 2024 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі
головуючого судді Чекан Н.М.
з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 14.10.2008 року , актовий запис №72.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 14.10.2008 року укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено актовий запис №72. Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вже тривалий час, приблизно з 2018 року, як відносини між сторонами розладналися. Між сторонами виникли непорозуміння, що унеможливлює подальше збереження шлюбу. У сторін різні погляди на життя та сімейні цінності. Позивач втратила до відповідача почуття любові та довіри, фактично сімейно-шлюбні стосунки у сторін відсутні з 2021 року. Продовжувати і надалі перебувати в шлюбі з відповідачем позивач не бажає та вважає, що і відповідач не прагне до збереження шлюбу.
Ухвалою суду 20.12.2023 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Сторона позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 35 зворот), представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності та не заперечувала щодо проведення заочного розгляду спарви (а.с.20).
Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повторно шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади України (а.с.36), причини неявки не повідомив, відзиву не подав.
Зокрема судові повістки на 18.01.2024 року та на 09.02.2024 року, копія ухвали від 20.12.2023 року та позовна заява з додатками повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 23 - 26, 30 - 32), судова повістка на 20.02.2024 року копія ухвали від 20.12.2023 року та позовна заява з додатками у поштовому відділенні (а.с.35).
Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
У ч. 2 ст. 247 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У ч. 1 ст. 280 ЦПК України закріплено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У ст. 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Ухвалою суду від 20.02.2024 року постановлено проведення заочного розгляду цієї справи.
Враховуючи вищевказане, вивчивши матеріали даної справи, суд приходить до такого висновку.
Право на звернення до суду закріплено у Конституції України, відповідно до ст. 124 якої юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Згідно з вимогами ст. ст.77,81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу сімейних відносин щодо припинення шлюбу.
Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.10.2008 року, про що складено актовий запис №72 відділом реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.8).
У шлюбі в сторін народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9,10).
Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу (далі - СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК).
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки шлюб носить формальний характер.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.
На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивач не бажає зберегти їх сім`ю, суд не може покласти на неї обов`язок збереження сім`ї при наявності категоричного заперечення цього.
Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 110-112, 113 СК України, ст. ст. 133, 141, 258-259, 263-265, 282 ЦПК України, -
Шлюб, зареєстрований 14.10.2008 року, про що складено актовий запис №72 відділом реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,-розірвати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: с. Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області, адреса для листування: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Наталія ЧЕКАН