Справа № 210/4851/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сіденка С.І.

за участю секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщеннямза адресою: АДРЕСА_1 .

Розпорядженням голови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області передано справу для розгляду до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С. І. від 20.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач ОСОБА_1 . Звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, у якій просить:

-визнати удаваним договір НАВ 744080 купівлі продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 04.10.2014 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який посвідчений державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О. О недійсним;

-визнати правочин купівлі продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 також і за участтю. ОСОБА_1 , як покупця данної квартири також.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомив, що він має право заявити зустрічний позов. Вважає, що прийняття до розгляду зустрічного позову є доцільним.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст.49, ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно ч. 2ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

При вирішенні питання про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, судом встановлено, що на розгляді Криворізького районного суду Дніпропетровської області знаходиться справа № 210/4891/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , у якій ОСОБА_1 заявлено наступні позовні вимоги:

-встановити і визнати період проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та жінки без реєстрації шлюбу, у період часу з 01.12.2011 по 06.03.2015, включно;

-визнати право спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

-визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на належну їм по 1/2 частки в спільному майні, квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності.

З аналізу позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 у зустрічному позові та позовних вимог, заявлених ним у справі № 210/4891/23 вбачається, що позовні вимоги зустрічного позову стосуються вимог по справі 210/4891/23, що перебуває на розгляді Криворізького районного суду Дніпропетровської області, оскільки вони взаємопов`язані підставою виникнення спірних правовідносин між тими самими сторонами, стосуються одного і того ж нерухомого мана. По суті ОСОБА_1 у зустрічному позові заявлено вимоги, що конкретизують та уточнюють вимоги та обставини позову по справі 210/4891/23.

Заявлення зустрічного позову ОСОБА_1 по даній справі з окресленими вимогами при наявності на розгляді іншого суду позову ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на квартиру, визнання права власності суд розцінює як намагання ОСОБА_1 затягти розгляд справи. Крім того вимоги ОСОБА_1 за зустрічним позовом та вимогами, заявленими ним у справі № 210/4891/23 спрямовані на настання одних і тих же юридичних наслідків.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається першорядно на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що, оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК.

Порядок прийняття зустрічного позову, відповідно до ст. 193 ЦПК України, яким визначено, що підставами прийняття зустрічного позову до спільного розгляду є взаємопов`язаність, доцільність розгляду в одному провадженні, а також, можливість виключення повністю або частково задоволення первісного позову, у разі задоволення зустрічного позову.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним. Недоцільно розглядати первісний позов і зустрічний позов, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.

Виходячи з предмету позову та суб`єктивного складу сторін за первісним та зустрічним позовом, суд доходить висновку, що ці позови, хоча і виникають, у тому числі, між тими самими сторонами, однак предмет доказування за зустрічним позовом не взаємопов`язаний з предметом доказування за первісним позовом та виходить за межі його доказування. Предмет доказування за зустрічним позовом стосується справи № 210/4891/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на квартиру, визнання права власності, яка знаходиться на розгляді у іншому суді.

Таким чином, позовні вимоги за первісним та зустрічними позовами недоцільно розглядати у одному провадженні.

З урахуванням викладеного та зважаючи на те, що вирішення питання про прийняття до провадження зустрічного позову є правом суду, суд доходить висновку про відсутність підстав для прийняття зустрічного позову та його об`єднання в одне провадження з первісним позовом, що не позбавляє відповідача права звернутися до суду з окремим позовом в загальному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 188, 193, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у прийнятті до спільного розгляду з первісною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання удаваним договору купівлі-продажу квартири, визнання участі у вчиненні правочину.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя С.І. Сіденко