09.02.2024 Провадження по справі № 2/940/68/24
Справа № 940/1405/23
РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Мудрик Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , посилаючись на те, що пропустив його з поважних причин. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4 , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5142 га, кадастровий номер :03:002:0007, розташована на території Теліжинецької сільської ради. Позивач є спадкоємцем за заповітом. Проте коли він звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Бурлаченко О.Г. із заявою про прийняття спадщини, то йому нотаріус роз`яснила про пропущення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому позивач вважається таким, що не прийняв її. Позивач вважає, що вказаний строк ним пропущено з поважних причин, оскільки йому не було відомо про існування заповіту на його ім`я.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Порхун О.П. не прибули. Представник позивача до суду надала заяву про слухання справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, вирішення спору покладає на розсуд суду.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с. 7). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,5142 га, кадастровий номер :03:002:0007, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Теліжинецької сільської ради (копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 799177 від 26.08.2009 року - а.с. 10).

Позивач претендує на вищезазначене спадкове майно як спадкоємець за заповітом від 04.05.2011 року, посвідченим секретарем виконкому Теліжинецької сільської ради Гринчук Н.М. (а.с. 8). Проте коли він звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Бурлаченко О.Г. із заявою про прийняття спадщини, то йому нотаріус роз`яснила, що він пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що не прийняв її (копія роз`яснення нотаріуса № 212/01-16 від 09.11.2023 року - а.с. 9).

Вказаний строк позивач пропустив, оскільки не знав про існування заповіту.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок N 296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку N 296/5).

Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку N 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Верховний Суд у своїх постановах від 21.09.2020 року у справі № 130/2517/18 та від 26.07.2021 року у справі № 405/7058/19 дійшов висновку про те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в суді докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в суді доведено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , але у встановлений законом час із заявою про прийняття спадщини не звернувся через необізнаність про існування заповіту. В силу цих обставин суд вважає, що позивач пропустив передбачений законом строк з поважних причин, а тому, керуючись ст. 1272 ЦК України визначає йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1268-1270, 1272 ЦК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , додатковий строк тривалістю два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.П. Косович