Справа № 681/11/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 лютого 2024 року м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Горгулько Н.А., розглянувши в м. Полонному в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

В січні 2024 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за договором позики № 104044825 від 30.09.2021 у розмірі 34200 грн, а також стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2684 грн та понесені витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 13000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 30.09.2021 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан», кредитодавець) був укладений кредитний договір № 104044825, відповідно до умов якого кредитодавець надав кредит в сумі 5000 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 30.10.2021 та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. 17.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено Договір факторингу № 17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 104044825 від 30.09.2021, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан».

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права грошової вимоги до боржників для ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за кредитним договором № 104044825 від 30.09.2021, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан».

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір, що підлягає стягненню станом на 11.12.2023 становить 34200 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 5000 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 28250 грн.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 104044825 від 30.09.2021 у розмірі 34200 грн, а також стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2684 грн та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 грн. Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 19.01.2024 постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та, а також позовна заява з додатками, однак конверт повернувся із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У встановлений строк відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Встановлено, що 30.09.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 104044825, відповідно до умов якого банк надав кредит в сумі 5000 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 30.10.2021 та сплатити проценти за користування кредитними коштами (а.с.6-10). Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.13 зворот), В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість. 17.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №104044825 від 30.09.2021, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» (а.с.18-20, 23). У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права грошової вимоги до боржників для ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за кредитним договором №104044825 від 30.09.2021, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» (а.с.24-30). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору.

Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Як вбачається із розрахунку заборгованості, внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором №104044825 від 30.09.2021 станом на 11.12.2023 утворилась заборгованість в сумі 34200 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 5000 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 28250 грн; заборгованість з комісії 950 грн. (а.с.16). Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатила, а тому позовні вимоги позивача слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість у розмірі 34200 грн, яка утворилась станом на 11.12.2023.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу на те, що частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач просить суд стягнути з відповідача, понесені ним витрати в сумі 13000 грн на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, що 02.01.2023 року між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про надання правової допомоги №02-01/2023 (а.с.41 зворот 43). Надана платіжна інструкція № від 09.11.2023, заявка на надання юридичної допомоги №271 від 04.11.2023 на суму 13000 грн (а.с.45), витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.11.2023 (а.с.46).

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - шостої ст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надійшло.

Отже враховуючи, що позивачем надано докази витрат на правову допомогу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути зазначені витрати в сумі 13000 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що вимоги позивача слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 263-265, 268, 273, 280, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №104044825 від 30.09.2021, яка станом на 11.12.2023 становить 34200 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 5000 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 28250 грн; заборгованість з комісії 950 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 2684 грн судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 грн. Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження: вул. Мечнікова, 3, офіс 306 м. Київ.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.А.Горгулько