Дата документу 06.02.2024
Провадження № 2/334/465/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 місто Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Коломаренко К.А., за участю секретаря Цілінко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Сніжко Романа Васильовича до Приватного акціонерного товариства «Український графіт» про стягнення моральної шкоди,

за участі: представника позивача - адвоката Сніжко Р.В., представника відповідача - адвоката Смірнової І.Г. -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2023 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Український графіт» про стягнення моральної шкоди, в якій позивач просить: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Український графіт» на його користь моральну шкоду у зв`язку з отриманням професійного захворювання в розмірі 100 000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він у період з 03.10.1988 року по 24.12.2019 року працював на ПАТ «Український графіт». 24.12.2019 року згідно наказу №568 Позивача було звільнено у зв`язку з закінченням строку трудового договору (п.2 ст. 36 КЗпП України). Відповідно до Медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпаталогічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність хронічного професійного захворювання (отруєння) від 15.02.2022 № 461, зроблено Висновок (діагноз вперше виявленого хронічного професійного захворювання (отруєння) про те, що у позивача: «вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації: синдром церебрально-периферичної ангіодистонії з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, синдром полірадикулоневропатії з вираженими статико-динамічними порушеннями на шийному та поперековому рівнях, стійким больовим компонентом, нейродистрофією у вигляді двобічного плече лопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого артрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ другого ступеня), колінних (ПФ другого ступеню) суглобів. Встановлено: захворювання професійне. В розділі «Профмаршрут» Медичного висновку від 15.02.2022 року №461 зазначено, що згідно інформаційної довідки про умови праці №08/03.2-11/11038 від 09.11.2021 року, виданої ГУ Держпраці у Запорізькій області, хворий ОСОБА_1 , працював у шкідливих умовах у цеху графітування ПрАТ «Український графіт» машиністом крану 25 років 11 місяців, а саме: з 01.01.1994 по 24.12.2019. Серез шкідливих факторів зазначено, що підпадав під вплив пилу, хімічних речовин, шуму, загальної вібрації, локальної вібрації, мікроклімату, інфрачервоного випромінення та важкості праці, а саме незручної робочої пози. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) (форма П-4) від 03.06.2022 року встановлено, що стаж роботи у цеху в умовах впливу шкідливих факторів у позивача складає 31 рік 2 місяці (п. 12 Акту). В п.13 «висновок про наявність шкідливих умов праці» Акту розслідування зазначено, що за державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості на напруженості трудового процесу», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України 08.04.2014 №248, загальна оцінка умов та характеру праці ОСОБА_1 , машиніста крану цеху графітування №4 ПрАТ «Укрграфіт» віднесена до 3.3 класу. За показниками робоче місце слід вважати з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, що відповідає критеріям Списку №1 пільгового пенсійного забезпечення. Згідно п. 17 Акту розслідування хронічне професійне захворювання виникло внаслідок тривалої роботи ОСОБА_1 на ПрАТ «Укрграфіт» (31 рік 02 місяці) в умовах впливу шкідливих виробничих факторів. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №628965 від 13.06.2022 року, ОСОБА_1 , при первинному огляді, встановлена третя група інвалідності, безстроково, причина інвалідності професійне захворювання. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №097190 від 13.06.2022 року, ступінь втрати професійної працездатності позивача складає 50% безстроково. В зв`язку з чим, позивач потребує амбулаторного та стаціонарного лікування у профпатолога, невролога, сімейного лікаря. Також потребує санітарно-курортного лікування. Таким чином, виявлені у позивача захворювання та подальше отримання інвалідності є наслідком саме професійного захворювання, отриманого через тривалий вплив шкідливих факторів на виробництві під час роботи на підприємстві відповідача. Професійне захворювання, що виникло у позивача внаслідок тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, а також періодичні стаціонарні лікування, спричиняє позивачу як фізичну біль, так і моральні страждання, оскільки і біль і страждання є невід`ємні один від одного. З урахуванням викладеного, позивачу завдано моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання, яку він оцінює в розмірі 100 000 гривень та вважає, що така сума буде адекватною тій моральній шкоді, яка спричинена позивачу, а також достатньою та справедливою для хоча б часткового відновлення фізичного здоров`я і приведення морального стану в норму.

Ухвалою суду від 22.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання.

11.12.2023 року засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позовну заяву, поданий за підписом генерального директора ПрАТ «Укрграфіт» Бондаренко О.В., в якому зазначено, що відповідач просить задовольнити позовні вимоги частково в розмірі 30 000 гривень. Зазначає, що протягом роботи позивача та на момент його звільнення з роботи, відсутні будь-які відомості щодо наявності в нього професійного захворювання, оскільки він періодично проходив медичний огляд та був визнаний придатним для роботи за професією. Позивач був обізнаний з умовами праці, які відносяться до шкідливих, та свідомо вирішив працювати в таких умовах. Суду не надано доказів, які підтверджують наявність вини в моральних стражданнях позивача, оскільки позивачу надавалися усі пільги та компенсації відповідно до діючого законодавства, а саме: надання додаткової відпустки, щомісячних доплат за наявність робіт з небезпечними умовами, скорочена тривалість робочого часу, спецодяг, щорічне проходження медичних оглядів, користування послугами медико-санітарної частини ПрАТ «Укрграфіт», вихід на пенсію на пільгових умовах. Тобто відповідач навпаки всіляко сприяв у відновленні фізичного, морального та матеріального стану позивача. Крім того, не зважаючи на досягнення пенсійного віку, позивач виявив бажання продовжити трудові відносини з відповідачем та вже на наступний день був прийнятий на роботу в той самий цех на ту саму посаду. В подальшому, трудовий договір за заявою позивача продовжувався 10 разів. Також відповідач звертає увагу, що наявність професійного захворювання у позивача встановлено лише у червні 2022 року, в той час як звільнено його було у 2019 році у зв`язку з закінченням трудового договору. Встановлений позивачу процент втрати працездатності та 3 група інвалідності не позбавляє його можливості працювати, йому лише протипоказані важка фізична праця та динамічні навантаження. Позивача не визнано непрацездатним. Судові витрати просить не стягувати, оскільки позивачем не надано доказів реального їх понесення.

10 січня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Сніжко Р.В. надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, вважаючи їх законними та обґрунтованими. Зазначає, що Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) (форма П-4) від 03.06.2022 року (далі Акт розслідування) встановлено, що стаж роботи у цеху в умовах впливу шкідливих факторів у Позивача складає - 31 рік 2 місяці. (п. 12 Акту). В п. 13 «висновок про наявність шкідливих умов праці» Акту розслідування зазначено, що за показниками робоче місце слід вважати з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці. Згідно п. 17 Акту розслідування хронічне професійне захворювання виникло внаслідок тривалої роботи ОСОБА_1 (Позивача) на ПрАТ «Укрграфіт» (31 рік 02 місяці) в умовах впливу шкідливих виробничих факторів. професійне захворювання виникає лише після довготривалого впливу на стан працівника негативних виробничих факторів, воно не буває раптовим, а відбувається поступово та має тривалий перебіг з наростанням симптомів. Таким чином, виявлені у Позивача захворювання та подальше отримання інвалідності є наслідком саме професійного захворювання, отриманого через тривалий вплив шкідливих факторів на виробництві під час роботи на підприємстві Відповідача. Моральна шкода, завдана Позивачу внаслідок професійного захворювання є сукупністю тих моральних переживань, страждань та інших негативних емоцій, які викликані такими психотравмуючими чинниками, як: фізичні страждання, пов`язані з перенесенням фізичного болю, якого вже ніколи Позивач не зможе позбутися; моральні переживання за подальший стан свого здоров`я; душевні страждання, пов`язані з перенесеним відчуттям приниження, оскільки Позивача визнано особою з інвалідністю безстроково; переживання, пов`язані з пережитим відчуттям незадоволеності, оскільки в повній мірі не може розпоряджатися своїм часом, а вимушений проходити тривалий курс лікування, приймати ліки пожиттєво; переживання, пов`язані з обмеженнями у можливості виконувати звичайні повсякденні обов`язки, приділяти необхідну увагу сім`ї, виконувати елементарну роботу у побуті. Періодичне лікування дає лише незначне покращення в загальному стані, проте больовий синдром, статико-динамічні порушення зберігаються не дивлячись на лікування. Позивач вважає, що саме сума в розмірі 100 000 гривень, буде адекватною тій моральній шкоді, яка спричинена в результаті професійного захворювання, а також достатньою і справедливою для хоча б часткового відновлення фізичного здоров`я і приведення її морального стану в норму.

18.01.2024 року засобами поштового зв`язку надійшли письмові заперечення від відповідача ПрАТ «Український графіт», за підписом представника адвоката Смірнової І.Г., в яких зазначено, що відповідь на відзив подано з пропущенням строку, при цьому позивач не ставив питання про поновлення процесуальних строків, а відтак ним було втрачено право на вчинення такої процесуальної дії, як подання відповіді на відзив. До позовної заяви та до відповіді на відзив не додано жодних документів на підтвердження проходження ОСОБА_1 лікування, а також доказів на підтвердження понесених ним витрат на лікування. При визначенні судом розміру моральної шкоди просить врахувати, що після введення воєнного стану на території України 24.02.2022 року виробнича діяльність ПрАТ «Укрграфіт» була тимчасово зупинена і лише частково поновлена з травня 2022 року. У зв`язку з відсутністю організаційних, фінансових та технічних умов для здійснення господарської діяльності у повному обсязі, ПрАТ «Укрграфіт» наразі вимушене працювати в особливому режимі. Для працівників підприємства, за винятком працюючих, які задіяні у підтримці виробничих процесів у робочому стані та чергуванні, встановлено неповний робочий час 0,2 тижневої норми робочого часу.

06 лютого 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Сніжко Р.В. надійшли додаткові пояснення, в яких він зазначає, що на підтвердження періодичних амбулаторного та стаціонарного лікування надано медичний висновок лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 15.02.2022 року №461 та виписку епікриз із медичної карти стаціонарного хворого №592/162 від 18.02.2022 року, де в розділі «анамнез хвороби» зазначені періоди лікування позивача. Періодичні амбулаторні та стаціонарні лікування позивача призводять до втрат його нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації життя. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 03.10.1988 року по 24.12.2019 року працював на ПАТ «Український графіт». 24.12.2019 року згідно наказу №568 Позивача було звільнено у зв`язку з закінченням строку трудового договору (п.2 ст. 36 КЗпП України), що підтверджується копією трудової книжки (дублікат) серії НОМЕР_1 (а.с. 8-9).

Відповідно до Медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпаталогічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» про наявність хронічного професійного захворювання (отруєння) від 15.02.2022 № 461, зроблено Висновок (діагноз вперше виявленого хронічного професійного захворювання (отруєння) про те, що у позивача: «вібраційна хвороба другої стадії від комбінованої дії загальної та локальної вібрації: синдром церебрально-периферичної ангіодистонії з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, синдром полірадикулоневропатії з вираженими статико-динамічними порушеннями на шийному та поперековому рівнях, стійким больовим компонентом, нейродистрофією у вигляді двобічного плече лопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого артрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ другого ступеня), колінних (ПФ другого ступеню) суглобів. Встановлено: захворювання професійне(а.с. 10-11).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 03.06.2022, хронічне професійне захворювання виникло за внаслідок тривалої роботи ОСОБА_1 на ПрАТ «Укрграфіт» (31 рік 02 місяці) в умовах впливу шкідливих виробничих факторів. Причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) зазначено наявність на робочому місці машиніста крана цеху гравітації ОСОБА_1 шкідливих виробничих факторів, що призвели до профзахворювання (а.с.12-14).

В п.13 «висновок про наявність шкідливих умов праці» Акту розслідування зазначено, що за державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості на напруженості трудового процесу», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України 08.04.2014 №248, загальна оцінка умов та характеру праці ОСОБА_1 , машиніста крану цеху графітування №4 ПрАТ «Укрграфіт» віднесена до 3.3 класу. За показниками робоче місце слід вважати з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, що відповідає критеріям Списку №1 пільгового пенсійного забезпечення (а.с. 13).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК, серія 12 ААВ № 628965 від 13.06.2022 року позивачу встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності: професійне захворювання. Згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, серія 12 ААА № 097190 від 13.06.2022 року, ступінь втрати професійної працездатності Позивача складає 50 % (п`ятдесят відсотків) (а.с. 15-16).

Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Відповідно до ч. 8 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Перелік професійних захворювань за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, затверджується КМУ.

Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до норм ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральних втрат потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральними втратами потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, під поняттям «моральна шкода» охоплюються негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що пов`язані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів.

Фізичні страждання це фізичний біль, функціональний розлад організму, зміни в емоційно-вольовій сфері, інші відхилення від звичайного стану здоров`я, які є наслідком дій (бездіяльності), що посягають на немайнові блага або майнові права громадянина. Суд наголошує, що моральна, і фізична шкода після нанесення, по суті є непоправними і не завжди можуть бути відшкодовані. Неможливо відшкодувати (визначити еквівалент) втрати здоров`я, неможливо відшкодувати почуття страху, відчуття болю.

При встановленні можливої суми відшкодування в грошовому еквіваленті суд зіставляє глибину моральних страждань і суму заявлених компенсацій. При цьому враховуються: загальні страждання, психологічний і фізичний стан потерпілого, погіршення функціонування його певних органів.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного суду України від 27.01.2004 по справі № 1-9/2004, ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

В ході розгляду справи встановлено, що у зв`язку з професійним захворюванням позивачу заподіяно моральну шкоду, що полягає в тому, що ОСОБА_1 втратив професійну працездатність у загальному розмірі 50%, його визнано особою з інвалідністю третьої групи. Після втрати працездатності у позивача змінилися умови життя, він періодично проходить лікування, повинен докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, наявності на робочому місці відповідача шкідливих виробничих факторів, тих обставин, що професійне захворювання у ОСОБА_1 пов`язано із роботою в небезпечних і шкідливих умовах на підприємстві відповідача, і що таке захворювання завдало потерпілому моральної шкоди, фізичних і моральних страждань, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду і він має право на її відшкодування.

Суд також враховує значимість здоров`я як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від її народження й охороняється державою, бере до уваги конкретні обставини справи, тяжкість ушкодження здоров`я, ступінь втрати професійної працездатності, пов`язані з цим фізичні і моральні страждання позивача, їх глибину, істотність вимушених змін у життєвих стосунках і наслідків, що настали, суд дійшов висновку, що є достатнім, розумним та справедливим розміром відшкодування моральної шкоди позивачу у сумі 60 000,00 грн.

Посилання відповідача на те, що позивач був обізнаний про можливість впливу шкідливих факторів, самостійно та за власним бажанням прийняв рішення про необхідність працювати саме на такій посаді, на думку суду, не знімають відповідальності з відповідача за незабезпечення максимально безпечних умов праці та не позбавляють позивача права на отримання відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Судом при вирішенні справи враховується і те, що право на відшкодування моральної шкоди виникає в потерпілого з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Оскільки встановлення стійкої втрати працездатності відбулось у 15.02.2022, то право на моральну шкоду виникло в нього саме з цього часу та спрямовано до роботодавця, у якого він працював до погіршення стану здоров`я та, як наслідку, встановлення інвалідності.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, що складає 644 грн. 16 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (, місцезнаходження: 69006, м. Запоріжжя: вул. Північне шосе, буд. 20) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) одноразову грошову суму в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок як відшкодування моральної шкоди.

Стягнути в дохід держави з Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (, місцезнаходження: 69006, м. Запоріжжя: вул. Північне шосе, буд. 20) судовий збір у розмірі 644 грн. 16 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Коломаренко К. А.