Справа № 490/1070/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Романовій К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітал» про визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим та стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року адвокат Купенко М.С., який діє від імені та в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернувся до суду за допомогою системи «Електронний суд» з даним позовом до відповідача, в якій просив визнати зобов`язання за кредитним договором №ЛЛ-00018893 від 20.08.2019 року, укладеним між ТОВ «Лайм Кепітал» та ОСОБА_1 припиненим 03.01.2020 року та стягнути з відповідача 24327,30 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2023 року дану справу передано на розгляд судді Черенковій Н.П. та отримана суддею 15.02.2023 року.

Після виконання приписів ст.187 ЦПК України, ухвалою судді від 13.03.2023 року дану позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

15.03.2023 року від представника позивачки адвоката Купенка М.С. надійшла заява про усунення недоліків, вказаних в ухвалі судді від 13.03.2023 року.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 16.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано з у ТОВ «Лайм Кепітал» виписку з особового рахунку боржника - ОСОБА_1 , призначено судове засідання на 22.05.2023 року.

17.03.2023 року від представника позивачки адвоката Купенка М.С. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Крім того, 17.03.2023 рок адвокатом Купенко М.С. надано заяву про проведення судового засідання 22.05.2023 року за відсутності позивачки та її представника, в разі їх неявки в судове засідання.

Ухвалою суду від 20.03.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Купенко М.С. про проведення судового засідання 22.05.2023 року в режимі відеоконференції в зв`язку з відсутністю виключних обставин для здійснення розгляду справи, яка призначена до розгляду в спрощеному позовному провадженні, в режимі відеоконференції, а також відсутності технічної можливості проведення відеоконференції.

Судове засідання 22.05.2023 року відкладено на 19.07.2023 року в зв`язку з неявкою сторін.

06.06.2023 року адвокатом Купенко М.С. надано заяву про проведення судового засідання 19.07.2023 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 12.06.2023 року дане клопотання задоволено, ухвалено про проведення судового засідання 19.07.2023 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon», встановлено, що особами які будуть приймати участь у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою інтернет сервісу «EasyCon» є представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Купенко Максим Сергійович Крім того, судом попереджено, що відповідно до ч. 5 ст.212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

До судового засідання 19.07.2023 року сторони не з`явилися, представник позивачки адвокат Купенко М.С. в режимі відеоконференції на зв`язок не вийшов, на телефонні дзвінки секретаря судового засідання не відповідав.

Ухвалою суду від 19.07.2023 року відкладено судове засідання на 03.10.2023 року, роз`яснено ТОВ «Лайм Кепітал» право на надання доказів щодо предмету доказування, в тому числі документи, підтверджуючі розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором ЛЛ-00018893 від 20.08.2019 року (квитанції, виписка по рахунку, інформація про рух коштів тощо.), та попереджено про наслідки вчинення або невчинення відповідних процесуальних дій щодо надання доказів в світі вимог ст. 12 ЦПК України.

03.10.2023 року сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, причини неявки суду не повідомили, в зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 05.12.2023 року.

20.11.2023 року адвокатом позивачки ОСОБА_2 надано заяву про проведення судового засідання 05.12.2023 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 23.11.2023 року дане клопотання задоволено, ухвалено про проводення судового засідання 05.12.2023 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon», встановлено, що особами які будуть приймати участь у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою інтернет сервісу «EasyCon» є представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Купенко Максим Сергійович Крім того, судом попереджено, що відповідно до ч. 5 ст.212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

В судове засідання 05.12.2023 року сторони не з`явилися, адвокат Купенко М.С. на відеоконференцію не вийшов, на телефоні дзвінки секретаря суду не відповідав, в зв`язку з чим судове засідання відкладено на 07.02.2024 року.

05.01.2024 року представником позивачки адвокатом Купенко М.С. знову подано до суду заяву про проведення судового засідання 07.02.2024 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 15.01.2024 року дане клопотання задоволено, ухвалено про проводення судового засідання 07.02.2024 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon», встановлено, що особами які будуть приймати участь у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою інтернет сервісу «EasyCon» є представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Купенко Максим Сергійович, попереджено, що відповідно до ч. 5 ст.212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Проте, в судове засідання 07.02.2024 року ні позивачка, ні її представник не з`явилися, останній на відеозв`язок не вийшов, не неодноразові виклики на вказаний ним мобільний телефон не відповідав.

За ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

28 березня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 711/7486/19, провадження № 61-10183св21 (ЄДРСРУ № 109871528) висловив правову позицію щодо залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача у судове засідання, вказавши наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст.212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Згідно частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

Реалізація принципу змагальності в цивільному судочинстві спонукає учасників справи та їх представників до використання всіх можливих механізмів захисту права, у зв`язку з чим ними можуть допускатися і певні зловживання. Водночас слід наголосити, що зловживання правом має розглядатися як процесуальне правопорушення виключно за умови встановлення причино-наслідкового зв`язку між зловживанням та завданою шкодою (встановленням певних ризиків) іншому учаснику справи. Тобто зловживання процесуальним правом як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в порушенні умов належної реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав іншими учасниками справи.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від 6.09.2018, справа №552/2378/17).

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Водночас учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, розглядаючи справу №552/2378/17, визначив зловживання, як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Зловживаючи процесуальними правами, особа може вдатися до дезінформації суду. Мова йде про неповідомлення суду відомостей, які мають значення для справи, введення суду в оману, свідоме викривлення фактів у заяві (рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України»).

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин.

Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі №337/474/14.

«Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законнім діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій» (окрема думка судді Валентини Сімоненко щодо постанови ВС від 02 жовтня 2019 року у справі №750/3021/18).

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами не допускається.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад цивільного судочинства.

Представником позивачки адвокатом Купенко М.С. неодноразово заявлялися клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, які ухвалами суду були задоволенні.

Проте, адвокат на жодне засідання, яке призначалося судом у режимі відеоконференції за його клопотаннями, на зв`язок не виходив, на неодноразові телефонні виклики секретаря судового засідання не відповідав.

Вказана поведінка представника позивачки адвоката Купенка М.С. може свідчити про зловживання його процесуальними правами та є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процес. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом. (ч.ч.1, 2, п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України)

Відповідно до ст. 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з наведеним, залишення заяви без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на розумні строки розгляду справ, та на те, що позивач та його представник не з`являються в суд для розгляду справи без підтвердження поважності неявки, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки, позивач та його представник повторно не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Керуючись ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Кепітал» про визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим та стягнення безпідставно набутих грошових коштів - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова