Провадження № 4-с/357/10/24
У Х В А Л А

06 лютого 2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. оглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , начальник Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Юрченко Світлана Юзефівна про визнання бездіяльності щодо нездійснення заходів примусового виконання рішення суду неправомірною, -

В С Т А Н О В И В:

05.02.2024 року на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просить визнати неправомірною бездіяльність начальника Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Юрченко С.Ю., що полягає у нездійсненні заходів примусового виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2023 року по справі № 357/10877/23 та зобов`язати начальника Білоцерківського відділу ДВС здійснити заходи примусового виконання рішення від 11.12.2023 року щодо скасування арешту.

Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернулась із заявою до Білоцерківського відділу ДВС з метою виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 357/10877/23 від 11.12.2023 року, яким скасовано арешт, накладений ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2015 року, в порядку забезпечення позову, у справі № 357/12063/14-ц. Згідно відповіді від 30.01.2024 року начальник відділу Білоцерківського відділу ДВС Юрченко С.Ю. повідомила заявника, що реєстрація обтяження здійснювалась Реєстраційною службою Білоцерківського МРУЮ Київської області, а тому заявнику необхідно звернутися до Центру надання адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області. Наведені роз`яснення та відмову скасувати арешт ОСОБА_1 вважає неправомірною бездіяльністю.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями статті 447 ЦПК України(який є спеціальним законом, що визначає порядок розгляду судом скарг на дії, бездіяльність, рішення приватного, державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби) закріплено перелік суб`єктів права на звернення зі скаргою до суду.

Так, ч. 1ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналіз вищезазначеного положення свідчить про те, що зі скаргою до суду в порядку ст. 447 ЦПК України мають право звернутися виключно сторони виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч. 1ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, до матеріалів скарги не долучено жодного доказу про існування виконавчого провадження в межах якого ОСОБА_1 є боржником, як вона іменує себе у скарзі.

Вимоги заявника не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у такий спосіб та в такій формі, який обрано заявником.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді (ч. 6 ст. 185 ЦПК України).

Згідно положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Зважаючи на те, що положеннями Розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», якими врегульовано процедуру подачі та розгляду скарг на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, не врегульовано питання правових наслідків подачі скарги в порядку ст. 447 ЦПК України особою, яка не є стороною виконавчого провадження, а тому, з урахуванням ч. 9 ст. 10 ЦПК України, суд вважає за можливе застосувати аналогію закону, а саме положення п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України в частині застосування інституту повернення скарги.

Оскільки ОСОБА_1 не наділена процесуальною дієздатністю для звернення до суду із скаргою у відповідності до ст. 447 ЦПК України, у такий спосіб та в такій формі, який обрано заявницею, та з матеріалів скарги вбачається, що виконавчого провадження не має, заявниця не має статусу сторони виконавчого провадження, а тому скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Окрім того, суд звертає увагу, що начальник Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Юрченко С.Ю. роз`яснила заявнику можливість і спосіб вирішення спірного питання шляхом звернення до Центру надання адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області.

Керуючись ст.ст.10, 185, 258-260, 447 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , начальник Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Юрченко Світлана Юзефівна про визнання бездіяльності щодо нездійснення заходів примусового виконання рішення суду неправомірною повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя О. Я. Ярмола