Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2024 Справа №607/3849/24 Провадження №2/607/1490/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Скржешевський Максим Станіславович до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Скржешевський М.С. звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.04.2004 в АДРЕСА_1 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.05.2010).

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 24.04.2004 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Подружжя не має спільних неповнолітніх дітей. Сімейне життя у них з відповідачем не склалось, через те, що у них різні інтереси, погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. На даний час між ними припиненні шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Відтак вважає, що подальше збереження цього шлюбу неможливе, так як суперечить її інтересам, а тому просить шлюб розірвати.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак її представник, адвокат Скржешевський М.С. подав суду заяву про розгляд справи без їх участі, а також зазначив, що ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак 12.03.2024 судом зареєстровано заяву подану відповідачем про визнання позову та розгляд справи за відсутності відповідача.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд доходить наступного висновку:

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про Міжнародне приватне право України" шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.

Згідно ст. 63 Закону України "Про Міжнародне приватне право України" припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Процедура легалізації в Україні свідоцтва про укладення шлюбу або розірвання шлюбу, або рішення суду про розірвання шлюбу, скоєних за кордоном, відбувається на підставі Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном (затв. Наказом МЗС України №113 від 04.06.2002 р.).

Відповідно до наказу Мін`юсту №52/5 від 18.10.2000 р. (в ред. від 18.11.2003 р. №140/5) "Про затвердження Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні", документи, видані компетентними органами іноземних держав, що свідчать акти цивільного стану, вчинені за межами України за законами іноземних держав, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана ВР України.

Відповідно до міжнародного договору ст. 1 Гаазької Конвенції від 5 жовтня 1961 року передбачено, що її умови поширюються на офіційні документи, які були видані на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Такими документами визнаються: 1) документи, що походять від прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; 2) адміністративні документи; 3) нотаріальні акти та інші. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампа, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був виданий (ст.3 Конвенції). При цьому апостиль повинен відповідати вимогам Доповнення до Конвенції.

Відповідно до ст. ст. 2,3 Гаазької Конвенції (набрання чинності в Україні 22.10.2003 р.) кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положенням вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі - учасниці цієї Конвенції.

11 січня 2024 року для Канади набула чинності Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, 1961 року (Конвенція про апостиль).

Згідно з свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 виданого 13.05.2010 Офісом головного реєстратора Міністерства державної служби, Онтаріо, Канада, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 24.04.2004 в Торонто, муніципалітет Метро Торонто, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Дійсність вказаного свідоцтва про шлюб посвідчена Генеральним консульством України в м. Торонто (Канада) 18.08.2011.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги, що дійсність свідоцтва про шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посвідчена Генеральним консульством України в м. Торонто (Канада) 18.08.2011, відтак відсутні підстави вважати недійсним шлюб укладений 24.04.2004 в Торонто, муніципалітет Метро Торонто, за реєстраційним номером 51842 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Частиною 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ч.2 ст.104, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З роз`яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, брати до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

За змістом ч. 2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка.

Таким чином, враховуючи те, що позивач разом із відповідачем деякий час разом мешкали за кордоном, уклали шлюб в м. Онтаріо, Канада, на сьогоднішній день сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків, у шлюбі в сторін неповнолітніх дітей немає, сторони є громадянами України, їх шлюб легалізований на території України, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, отже шлюб між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 слід розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Приймаючи до уваги, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору у сумі 484,48 грн, а інші 50 відсотків судового збору у сумі 484,48 грн необхідно повернути позивачу з державного бюджету.

На підставі викладеного та згідно із ст.ст. 58, 63 Закону України "Про Міжнародне приватне право України", ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 247, 263, 265-268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Скржешевський Максим Станіславович до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.04.2004 в Торонто, муніципалітет Метро Торонто, реєстраційний номер НОМЕР_2 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.05.2010).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривень 48 копійок.

Повернути з державного бюджету України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , 50% сплаченого судового збору відповідно до квитанції №7023-1042-7137-4921 від 20.02.2024, у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривень 48 копійок.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 27.03.2024.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець