Справа № 515/399/24
Провадження № 2-о/513/66/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Миргород В.С.,

при секретарі судового засідання Аркуши І.О.

за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

На підставі розпорядження в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янової О.А. від 18 березня 2024 року вказану справу передано на розгляд Саратському районному суду Одеської області.

В заяві заявниця ОСОБА_2 просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_1 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_1 вести телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заяву обґрунтувала тим, що ОСОБА_1 є її співмешканцем, який систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство, погрожує фізичною розправою, у зв`язку з чим вона його боїться та який може завдати шкоди її життю та здоров`ю. Прояви домашнього насильства відбуваються ОСОБА_1 систематично, останній не зважає на заходи, вжиті поліцією та судом та продовжує вчиняти протиправні дії, впевнений у своїй безкарності. Його агресія щоразу посилюється. Заявниця переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_1 щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередньо вжиті заходи поліцією та судом до кривдника виявилися неефективними та не захистили її від насильства.

Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявниця ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового розгляду, до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що заяву підтримує повністю та просила її задовольнити.

Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису, відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судовому засіданні наголосив на тому, що не спілкується на даний час з ОСОБА_2 та згоден на встановлення обмежувального припису на умовах зазначених у заяві.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює зобов`язання кожної держави, яка ратифікувала Конвенцію, поважати права людини шляхом гарантування кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, прав і свобод, визначних у Конвенції.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є співмешканцем ОСОБА_2

26 червня 2023 року Татарбунарським районним судом Одеської області була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187, ч.2 ст. 173-2, ст. 36 КУпАП, зокрема, і за фактами вчинення останнім 06 червня 2023 року близько 23 години 00 хвилин та 10 червня 2023 року близько 12 години 10 хвилин за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , домашнього насильства психологічного характеру щодо потерпілої ОСОБА_2 , яку ображав грубою нецензурною лайкою, та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком на 40 годин. ОСОБА_1 попереджено про кримінальну відповідальність за систематичне вчинення ним домашнього насильства за ст.126-1 КУпАП.

19 липня 2023 року Татарбунарським районним судом Одеської області була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187, ч.2 ст. 173-2, ст. 36 КУпАП, зокрема, і по факту вчинення останнім 23 червня 2023 року близько 18 години 00 хвилин за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо потерпілої ОСОБА_2 , яку ображав грубою нецензурною лайкою та штовхав, та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком на 40 годин. ОСОБА_1 попереджено про кримінальну відповідальність за систематичне вчинення ним домашнього насильства за ст. 126-1 КУпАП.

28 вересня 2023 року Татарбунарським районним судом Одеської області була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187, ч.2 ст. 173-2, ст. 36 КУпАП, зокрема, і за фактами вчинення останнім 23 липня 2023 року близько 08 години 20 хвилин та близько 14 години 00 хвилин за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , домашнього насильства психологічного та фізичного характеру щодо потерпілої ОСОБА_2 , яку ображав грубою нецензурною лайкою та штовхав, та накладено адміністративне стягнення у вигляді сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680-00 грн.. ОСОБА_1 попереджено про кримінальну відповідальність за систематичне вчинення ним домашнього насильства за ст. 126-1 КУпАП.

Крім того, з письмових пояснень свідка ОСОБА_3 (племінниці ОСОБА_2 ) від 15 березня 2024 року, судом встановлено, що з квітня 2023 року по лютий 2024 року її тітка ОСОБА_2 співмешкала з ОСОБА_1 , який систематично вчиняв щодо неї домашнє насильство, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. Не витримавши, тітка вигнала співмешканця, через що побоюється за своє життя та здоров`я.

У своїх письмових поясненнях від 15 березня 2024 року свідок ОСОБА_4 пояснив, що є сусідом ОСОБА_2 та її співмешканця ОСОБА_1 , який на протязі всього часу проживання вчиняє відносно ОСОБА_5 домашнє насильство, у зв`язку з чим неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності. Також йому відомо, що ОСОБА_5 нещодавно вигнала ОСОБА_1 з будинку, оскільки не може дальше з ним проживати, у зв`язку з чим хвилюється за своє життя та здоров`я, тому вирішила звернутися до суду та отримати заборонний припис, щоб останній більше до неї не повернувся та не міг з нею спілкуватися.

Як вбачається з характеристики за місцем проживання, виданої ст. ДОП СП ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області І.В. Шевченком, ОСОБА_2 зарекомендувала себе як неконфліктна особа, з сусідами підтримує дружні стосунки, алкогольними напоями не зловживає. Остання зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 зі своїм співмешканцем ОСОБА_1 , який на протязі 2023 року неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення психологічного домашнього насильства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до пунктів 7, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В силу вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

При визначенні реальності погроз суд приймає до уваги їх форму, характер, місце, час, обстановку їх висловлення, характер попередніх взаємовідносин між винним і потерпілим.

Насильство в сім`ї є однією з розповсюджених форм порушення прав людини. У більшості випадків протиправні дії проти когось із членів родини супроводжуються актами агресії, приниження та жорстокої поведінки. Подібні дії з боку насильника приводять до негативного фізичного, психічного та соціального стану здоров`я постраждалої особи чи кількох осіб, членів цієї родини. Як правило, найбільше страждають від сімейного насильства жінки, діти та люди похилого віку.

Аналіз вищевказаних доказів у сукупності свідчать про те, що погрози та слова кривдника заявник сприймає реально.

Як вже зазначалося, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема відповідно до пунктів 4-6 це: - заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування),навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; - заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборона вести листування, телефоні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб.

Частиною 3 ст. 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

За правилами ст. 350-5 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Таким чином суд вважає доведеним факт домашнього насильства з боку ОСОБА_1 відносно своєю співмешканки ОСОБА_2 у вигляді психологічного насильства, яке потребує обмежувального припису для запобігання у подальшому вищезазначених погроз.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство щодо заявниці ОСОБА_2 , а тому є висока вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_2 необхідно видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 .

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 цього Кодексу про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 263, 265, 268, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_1 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_1 вести телефонні переговори з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з ухвалення рішення повідомити Білгород-Дністровський районний відділ поліції Головного управління національної поліції в Одеській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 квітня 2024 року.

Суддя В. С. Миргород