Справа № 930/1236/22
Провадження №4-с/930/1/24
У Х В А Л А
09.01.2024 року м. Немирів
Немирівський районний суд Вінницької області у складі:
головуючої судді Войницької Т. Є.,
за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця на дії старшого державного виконавця Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дажури Наталії Юріївни, -
Представник квартирно-експлуатаційного відділу м.Вінниця Заболотний О.О. звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дажури Наталії Юріївни незаконними та скасувати постанови про закінчення виконавчих проваджень від 30.11.2023 ВП№71742346 та ВП№71742631.
28 квітня 2023 року на адресу КЕВ м. Вінниця надійшов виконавчий лист на стягнення судових витрат у виді сплаченого судового збору в сумі 2481 грн.
02 травня 2023 року КЕВ м. Вінниця подано дві заяви про примусове виконання рішення суду до Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
05 травня 2023 року винесено дві постанови про відкриття виконавчого провадження: ВП №71742346 та ВП №71742631, які КЕВ м. Вінниця отримали самостійно, роздрукувавши з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, оскільки на їх адресу жодної інформації не надходили, ні шляхом надсилання поштової кореспонденції, ні на електронну адресу.
Згідно інформації, яка міститься в інформаційних довідках отриманих з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, постанови про відкриття виконавчих проваджень по вказаних вище виконавчих листах винесені 17.05.2023.
06.06.2023 старшим державним виконавцем Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дажурою Наталією Юріївною було винесено постанову про арешт коштів боржника і на думку представника позивача, не було вчинено жодних інший дій, спрямованих на виконання рішення суду.
01 грудня 2023 року КЕВ м. Вінниця, шляхом моніторингу Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, стало відомо про винесення постанов про закінчення обох виконавчих проваджень, в зв`язку з загибеллю боржника.
З таким рішенням КЕВ м. Вінниця не погоджується та вважає дії старшого державного виконавця Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дажури Наталії Юріївни протиправними та неправомірними.
З урахуванням того, що старшим державним виконавцем Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дажурою Наталією Юріївною не вжито жодних заходів, необхідних для своєчасного і повного виконання рішення по стягненню з боржника заборгованості перед стягувачем, не було вчинено дії щодо з`ясування того, чи допускають спірні правовідносини правонаступництво, наявність спадкоємців, і того, чи прийнято ними спадщину в установленому законом порядку, наявності спадкового майна та інші обставини, необхідні для вирішення питання щодо правонаступництва боржника, винесені виконавцем постанови про закінчення виконавчих проваджень є передчасними, необгрунтованими та незаконними, відтак, на думку представника скаржника, підлягають скасуванню.
Представник скаржника у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Старший державний виконавець Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дажура Н.Ю. в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належними чином, від Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про розгляд скарги у відсутність представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дослідивши матеріали виконавчого провадження, витребувані судом у державного виконавця, у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до статті 447 та частини 1 статті 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Згідно сповіщення №49 від 30.11.2023, виданого третім відділом Вінницького РТЦК та СП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу за мобілізацією 22.08.2023 третім відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 16:00 в районі н.п. Синьківка, Куп`янського району Харківської області (зони виконання бойових завдань), внаслідок мінного обстрілу противника.
30.11.2023 року старшим державним виконавцем Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Дажурою Н.Ю. винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень: ВП№71742346 та ВП№71742631, на підставі п. 3, ч.1, статті 39, статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження».
Постановою старшого державного виконавця Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Дажурою Н.Ю. про арешт коштів боржника від 06.06.2023 у ВП№71742631 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
До матеріалів виконавчих проваджень долучено сповіщення №49 третього відділу РТЦК та СП про загибель ОСОБА_1 та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Синіківка Куп`янського району Харківської області.
Постановами старшого державного виконавця Дажури Н.Ю. про закінчення виконавчого провадження від 30.11.2023 виконавчі провадження ВП№71742346 та ВП№71742631 закінчені на підставі п. 3, ч.1, статті 39, статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Постановою старшого державного виконавця Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) Дажурою Н.Ю. про зняття арешту з коштів від 30.11.2023 у ВП№71742631 знято арешт з усіх рахунків, що належать ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з частиною першою ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою статті 18 вищевказаного закону передбачено, що виконавець зобов`язаний в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, виконавче впровадження це сукупність дії державного виконавця (при цьому вказані дії повинні бути вичерпними), спрямованих на реальне виконання судового рішення, і проведення всіх дій є обов`язком державного виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону та пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

ЗУ «Про виконавче провадження» передбачені випадки, коли виконавче провадження підлягає закінченню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Верховний Суд в своїй постанові № 916/617/17 від 03.11.2020 зазначив, що смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

У разі смерті фізичної особи - сторони виконавчого провадження виконавець повинен перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чи ні.

Відповідно до пункту 13 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5,зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Згідно з ч. 8 ст. 18 та ч. 18 ст. 8 ЗУ «Про нотаріат» передбачено можливість видачі нотаріусами документів на обґрунтовану письмову вимогу державного виконавця за виконавчим провадженням; надання нотаріусом в установленому порядку та у випадках, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» інформації органу державної виконавчої служби не є порушенням нотаріальної таємниці.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону(пункт 5 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Судом встановлено, що 30.11.2023 року згідно з пунктом 3 частини першої статті 39 та статтею 40 Закону № 1404-VIII старшим державним виконавцем винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень з примусового виконання рішення суду у справі № 2/93/119/23 у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_1 .

Однак, ні матеріали справи, ні надані для огляду суду виконавчі провадження не містять відомостей щодо звернення державного виконавця до компетентних органів/осіб для підтвердження інформації про смерть боржника, натомість, отримавши 30.11.2023 лише сповіщення РТЦК та СП про загибель ОСОБА_1 (свідоцтво про смерть видано пізніше), державний виконавець через 3 дні після його смерті прийняв рішення про закінчення виконавчого провадження, що є явно передчасним, оскільки встановивши, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець мав вжити заходів щодо встановлення інформації про заведення спадкової справи та кола спадкоємців померлого.

Так, державним виконавцем не вчинено дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження її спадкоємцями.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що у даному випадку правовідносини допускають правонаступництво, постанови про закінчення виконавчих проваджень на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» підлягають скасуванню, оскільки державному виконавцю в межах виконавчих проваджень ВП№71742346 та ВП№71742631слід здійснити заходи щодо наявності чи відсутності спадкоємців після смерті боржника ОСОБА_1 і тільки після з`ясування зазначених обставин приймати відповідне рішення щодо звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником або закінчення виконавчого провадження в разі відсутності спадкоємців.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 40 Закону № 1404-VIII).

Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення скарги в повному обсязі.

Керуючись нормами ст. 1, 5, 13, 18, 19, 39, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 450-452 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця на дії старшого державного виконавця Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дажури Наталії Юріївни - задовольнити.

Визнати дій (бездіяльність) старшого державного виконавця Немирівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Дажури Наталії Юріївни незаконними та скасувати постанови про закінчення виконавчих проваджень від 30.11.2023 ВП№71742346 та ВП№71742631.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, відповідно дост.354 ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Є. Войницька