РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/2132/23

Провадження № 2/293/141/2024

08 лютого 2024 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Службу у справах дітей Черняхівської селищної ради до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

21.12.2023 ОСОБА_3 звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 , за змістом якого просить:

- розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Черняхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Ценртального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 04 червня 2016 року;

- визначити місце проживання малолітнього сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_3 .

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що він з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2016. У шлюбі у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час сторони припинили спільне проживання і стали проживати окремо один від одного. Підставою розірвання шлюбу є те, що у сторін відсутні спільні інтереси, між ними зникло взаєморозуміння, розійшлися погляди на сімейні відносини, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач зазначає, що із дозволу відповідача син залишився проживати разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина від народження проживала за даною адресою в будинку батьків позивача і там зареєстрована. Позивач вказує, що усвідомлює всю особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для нього належних соціально-побутових умов для збереження фізичного та психічного здоров`я, духовного та розумового розвитку. Позивач просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 і визначити місце проживання сина разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

ІІ. Процедура та позиції сторін

Суд ухвалою від 02.01.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 12:00 год. 01.02.2024. Суд залучив до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Службу у справах дітей Черняхівської селищної ради та зобов`язав її надати письмовий висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

31.01.2024 до суду подано рішення виконавчого комітету Черняхівської селищної ради №4 від 25.01.2024 "Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини" та висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.20,21).

01.02.2024 позивач в підготовчому судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, а відповідач позов визнала та не заперечувала проти призначення справи до розгляду по суті. Суд ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 14:30 год 08.02.2024 (а.с.25).

08.02.2024 представник позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивача на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серія АМ №1078294 від 08.02.2024, в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю. Пояснила, що не заперечує проти розірвання шлюбу між нею та позивачем та вказала, що погоджується щоб син проживав зі своїм батьком ОСОБА_3 . Разом з тим, надала пояснення, що до звернення її чоловіка з вказаним позовом до суду про розірвання шлюбу надала письмову згоду позивачу, щоб їх син ОСОБА_4 проживав разом з ОСОБА_3 , поки вона не найде собі житло. Звернула увагу суду, що в письмовій розписці, надаючи згоду на проживання дитини з батьком, вказувала на те, що часто буде забирати дитину на певний час. Однак, при навідуванні дитини за місцем проживання її чоловіка, з метою спільного проведення часу з сином, неодноразово отримувала відмову, батько дитини чинить перешкоди у спілкуванні з ОСОБА_4 . Відповідачка вказала, що бажає брати участь у житті та вихованні сина, проте у зв`язку з обставинами, які склались в її житті, наразі немає можливості, щоб дитина проживала разом з нею.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Відповідно до свідоцтва про шлюб (повторно) серії НОМЕР_1 від 20.12.2023 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрували шлюб 04.06.2016 за актовим записом № 20. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_2 » (а.с.7).

Сторони мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11.01.2018 (а.с.8).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 11.01.2018 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.9).

Відповідачка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 надала письмовий дозвіл щоб дитина - ОСОБА_4 , перебувала зі своїм батьком ОСОБА_3 . Вказала, що дитину часто буде забирати на певний час (а.с.10).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 затвердженого рішенням виконавчого комітету Черняхівської селищної ради № 4 від 25.01.2024 "Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини" 12.01.2023 працівниками служби у справах дітей Черняхівської селищної ради обстежено умови проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході обстеження з`ясовано, що для виховання та розвитку дитини батько створив належні умови. Дитина має мебльовану кімнату, дитячі іграшки, засоби гігієни, посезонний одяг та взуття. Батько працює водієм у ПП "Мобілтранс", за місцем роботи характеризується позитивно. Під час засідання комісії було заслухано маму дитини - ОСОБА_2 , яка не заперечувала щоб її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав разом з батьком - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Орган опіки та піклування Черняхівської селищної ради рекомендує проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком - ОСОБА_3 (а.с.20,21).

ІV.Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Вирішуючи позовну вимогу про розірвання шлюбу суд зазначає наступне.

Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За приписами ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимогист.110 Сімейного Кодексу.

Згідно із ч.2ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, враховуючи, що шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер, суд дійшов висновку, що позов в цій частині слід задовольнити та розірвати шлюб сторін, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач клопотання про відновлення дошлюбного прізвища не подала.

Згідно ч. 2 ст.114, абз.2 ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Вирішуючи позовну вимогу про визначення місця проживання дитини суд зазначає наступне.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Нормами ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом частини першої, другої ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Згідно з частиною 1 статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до частин 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За правилами ст.19 ЦПК України справи, що виникають, зокрема, з сімейних правовідносин, суди розглядають у порядку цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

За приписами ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Аналіз змісту наведених законодавчих норм дає підстави для висновку, що захисту підлягає лише порушене або оспорюване право або інтерес, при цьому за змістом принципів змагальності (стаття 12,81 ЦПК України) та диспозитивності (стаття 13 ЦПК України) саме позивач повинен, зокрема, обґрунтувати та довести факт порушення або оспорення суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов.

Встановивши фактичні обставини справи на підставі досліджених доказів, судом не встановлено, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не встановлено, що відповідач заперечує або чинить перешкоди щодо проживання дитини з батьком, що могло б бути підставою для звернення до суду з відповідною вимогою про захист порушених або оспорюваних прав та могло б бути предметом судового розгляду. Натомість у матеріалах справи міститься письмова заява відповідачки від 19.12.2023 (тобто ще до подачі позову до суду) про те, що вона дає згоду на проживання дитини з батьком. Крім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти того, щоб її син поки вона не знайде собі житло, проживав разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Відсутність спору підтверджується також і висновком органі опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини, згідно якого відповідач на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини також не заперечувала, щоб син проживав з батьком. У результаті обстеження умов проживання дитини встановлено, що батьком створені всі належні умови для проживання сина, тому орган опіки та піклування Черняхівської селищної ради рекомендує проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком - ОСОБА_3 . У висновку відсутнє посилання на наявність спору між батьками щодо визначення місця проживання сина.

Проаналізувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність спору між сторонами щодо визначення місця дитини. Сторонами дане питання вирішено добровільно за згодою батька та письмовою заявою матері дитини. Суд не вбачає підстав для вирішення даного питання в судовому порядку, адже кожен з батьків має рівні права щодо участі в житті дитини. Наявність судового рішення про визначення місця проживання дитини з батьком в певній мірі надасть йому можливості самостійно, одноосібно вирішувати питання облаштування соціально-побутового життя сина без погодження з матір`ю, що може суттєво обмежувати її права на спілкування з дитиною, так і права самої дитини на турботу обох батьків.

Отже, враховуючи, що малолітній син за взаємною згодою батьків наразі проживає разом з батьком, мати дитини не заперечує щодо проживання дитини з позивачем, судом не встановлено наявності між сторонами спору про місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , правові підстави для задоволення вимог позову про визначення місця проживання дитини з батьком відсутні, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що представник позивача в судовому засіданні просив покласти судові витрати на позивча, суд не стягує їх з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4,13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Службу у справах дітей Черняхівської селищної ради до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між громадянами України - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04.06.2016 Черняхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Ценртального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), за актовим записом №20.

В решті позову відмовити.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Черняхівського відділу ДРАЦС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено та підписано: 12.02.2024.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО