КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року

справа № 361/2887/19

провадження № 22-ц/824/3043/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Вакуленко А.В.

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

третя особа: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 та апеляційної скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2023 року, постановлене під головуванням судді Петришин Н.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, про визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки, витребування земельної ділянки з незаконного володіння, скасування рішень державних кадастрових реєстраторів, державних реєстраторів

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року до суду звернулась ОСОБА_1 із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу землі № 6949 від 23.10.2007, придбала за ціною 202880,00 грн у ОСОБА_2 земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

У грудні 2017 року старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України повідомлено позивача, що ним проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001319 від 29.08.2017 за фактом вчинення несанкціонованих дій з інформацією, яка знаходиться в автоматизованих системах, підробки та використання офіційних документів, на підставі яких здійснено шахрайське заволодіння у т.ч. належною позивачу на праві власності земельною ділянкою, які вчинені організованою групою осіб, тобто за ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

За заявою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) від 15.12.2017 року у вказаному кримінальному провадженні визнано потерпілою та допитано як потерпілу, внаслідок чого стало відомо про вчинення вищевказаних злочинів щодо належної їй земельної ділянки. Встановлено, що неправомірні дії вчинені шляхом виготовлення паспорту громадянина України на ім`я попереднього власника земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 з вклеюванням до нього фотографії ОСОБА_9 , яка будучи у змові з іншими особами, видавала себе у такий спосіб за ОСОБА_2 у процесі оформлення документів на земельну ділянку та при відчуженні земельної ділянки, пред`являючи неіснуючий державний акт на право власності на земельну ділянку від 12.09.2006, виданого нібито ОСОБА_2 серії ЯЖ № 878167 із зазначенням кадастрового номеру :00:064:0403.

У подальшому, між ОСОБА_10 , який діяв від імені нібито ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , 02.04.2016 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки без відома і волі ОСОБА_1 , яка є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому, Відповідачем - 3 розділено земельну ділянку на дві, і земельну ділянку з кадастровим номером :01:063:0416 площею 0,0591 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 21.10.2017 року подаровано синові - ОСОБА_4 . Окрім того, за ОСОБА_4 на вказаній земельній ділянці зареєстровано право власності на житловий будинок. На момент укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки № 684 від 02.04.2016 року ОСОБА_2 не мала прав власника земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 і не могла розпоряджатись земельною ділянкою або уповноважувати інших осіб на розпорядження нею від свого імені, а ОСОБА_1 , будучи власником земельної ділянки не здійснювала своє волевиявлення на продаж земельної ділянки, тому оспорюваний договір купівлі-продажу землі підлягає визнанню недійсним.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у м. Броварах Київської області Пасюти Наталії Олександрівни, прийнятого 23.12.2015 про державну реєстрацію права ОСОБА_2 на земельну ділянку :00:064:0403 площею 0,1000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 02.02.2006, виконаної ТОВ «Константа», ОСОБА_11 та документу, що посвідчує право - державний акт від 12.09.2006 серії ЯЖ номер 878167, номер реєстрації 41.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02.04.2016, укладений між ОСОБА_2 , від імені якої діяв ОСОБА_10 , та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Дядюк Ганною Дмитрівною, зареєстрований в реєстрі № 684 щодо купівлі- продажу земельної ділянки загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :00:064:0403, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд присадибна ділянка).

Скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області Дядюк Ганни Дмитрівни про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 , кадастровий номер :00:064:0403, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0, 1 га, індексний номер: 29076219 від 02.04.2016, номер запису про право власності: 13997415, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06.

Скасовано рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Броварах Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 15.08.2017 про державну реєстрацію поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0403 на земельні ділянки з кадастровим номером :01:063:0416 площею 0,0591 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:063:0417 площею 0,0409 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106.

Скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Горкави Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 , кадастровий номер :01:063:0417, площею 0,0409 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер: 37240052 від 25.09.2017, номер запису про право власності: 22494632, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106.

Скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Горкави Ольги Володимирівни про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 , кадастровий номер :01:063:0416, площею 0,0591 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер: 98312695 від 25.09.2017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106.

Скасовано рішення державного реєстратора - державного нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавської Валентини Вікторівни про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_4 , кадастровий номер :01:063:0416, площею 0,0591 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер: 37686163 від 21.10.2017, номер запису про право власності: 22935604, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106.

Скасовано рішення державного реєстратора Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Шостака Володимира Миколайовича про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок загальною площею 114,3 кв.м., житловою площею 45,5 кв.м., господарську будівлю, А вигрібну яму, І, свердловину, II на підставі технічного паспорту, серія та номер: 1944-2018 від 04.04.2018, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації; декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КС 82 від 30.03.2018, виданої відділом державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської гади Київської області; технічного паспорту серія та номер 1944-2018 від 20.12.2018 виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації; декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: 47 від 15.01.2019, видана Управління інспекції та контролю Броварської міської гади Київської області, кадастровий номер земельної ділянки :01:063:0416, площею 0,0591 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер: 40711378 від 19.04.2018, номер запису про право власності: 25794759, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06

Витребувано на користь ОСОБА_1 з незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0417, площею 0,0409 га, для будівництва і обслуговування титлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Витребувано на користь ОСОБА_1 з незаконного володіння ОСОБА_4 земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0416, площею 0,0591 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_4 відновити земельну ділянку кадастровий номер :01:063:0416, площею 0,0591 га, шляхом знесення житлового будинку загальною площею 114,3 кв.м., житловою площею - 5,5 кв.м., господарської будівлі, вигрібної ями та свердловини, що розташовані на вказаній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду представником ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подано апеляційні скарги. Подані апеляційні скарги ґрунтуються на ідентичних доводах та аргументах.

В апеляційних скаргах відповідачі просять рішення суду скасувати, постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що позивачем оскаржується договір купівлі-продажу із посиланням на обставини недійсності довіреності, на підставі якої оскаржуваний договір було укладено. Зазначають, що оспорюваний договір не може бути визнано неукладеним та може бути визнаний судом недійсним.

Вказують, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є добросовісними набувачами спірної земельної ділянки. Зазначають, що ОСОБА_4 при укладенні оспорюваного договору покладався на добросовісність дій сторін договору, зокрема державних органів, та обґрунтовано очікував, що оскільки відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутнє зареєстроване право власності за будь-якою іншою особою, то він не має перешкод до набуття права власності на земельну ділянку на законних підставах. Позивач не здійснював дій щодо належної реєстрації права власності починаючи з 2013 року.

Крім того, апелянти вважають наявні підстави для застосування строку позовної давності, оскільки право власності за скаржником зареєстровано у 2016 році, відомості було внесено у встановленому законом порядку до реєстру, а тому позивач не був позбавлений можливості дізнатись про наявність порушеного права.

Також посилаються на те, що судом не досліджено оригіналів доказів та в основу рішення покладено висновки, здійснені на підставі копій матеріалів досудового розслідування, яким оцінку у межах кримінального провадження судом надано не було.

Апелянти також вважають помилковим посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 442/302/17, оскільки правовідносини, які були предметом касаційного перегляду, не є тотожними в даній справі.

Вказують, що знесення будинку задля витребування на користь позивача земельної ділянки та відновлення її до попереднього стану, завдасть істотної шкоди майновим та немайновим інтересам відповідачів

Також відповідачі вказують на надмірний тягар, який покладається на них. Відповідно до призначення земельної ділянки з дозволу державних органів було збудовано житловий будинок та господарську будівлю вартістю 1 988 842, 00 грн. Вказані споруди належать ОСОБА_3 та не можуть бути відокремлені від майна, яке просить витребувати позивач, а отже відповідач має право на відшкодування здійснених витрат, оскільки вартість земельної ділянки після спорудження на ній житлового будинку збільшилась. Зазначають, що будинок, який позивач просить знести, є житлом, та заявлені позовні вимоги не відповідають принципам пропорційності та справедливості.

У відзиві на апеляційні скарги представник позивача просить апеляційні скарги залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Посилається на те, що твердження апелянтів про те, що вони є добросовісними власниками земельної ділянки, на законних підставах використовували її за призначенням для будівництва житла та проживання, та на момент реєстрації права власності на земельну ділянку та під час будівництва житла апелянтам не було відомо про будь-які обмеження, не відповідають обставинам справи. Зазначає, що відповідачі не позбавлені права звернутись до суду із відповідним позовом про відшкодування понесених ними збитків, у зв`язку із витребуванням земельної ділянки та зобов`язання привести її у первісний стан шляхом знесення побудованих об`єктів нерухомості.

В судовому засіданні представник відповідачів апеляційні скарги підтримав, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що спірна земельна ділянка незаконно вибула із власності позивача, за відсутності її волевиявлення, та у подальшому поділена на дві земельні ділянки.

Колегія суддів погодитись із таким висновком суду не може.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу землі № 6949 від 23.10.2007, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Писаним В.Г., придбала за ціною 202 880,00 грн. у ОСОБА_2 земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 000640403, про що 23.10.2007 внесені записи до Державного реєстру правочинів про набувача земельної ділянки за номером 2436367.

Вказаний договір зареєстровано 07.11.2007 року за № 432 начальником Броварського міського відділу земельних ресурсів у Книзі записів договорів купівлі-продажу та дарування земельних ділянок.

Згідно акту від 08.11.2007 року про перенесення в натурі зовнішньої межі земельної ділянки та передачі межових знаків на зберігання, представниками виконкому, Броварського міського відділу земельних ресурсів, землевпорядної організації у присутності ОСОБА_12 здійснено перенесення в натуру меж земельної ділянки та передано їй на зберігання шість межових знаків земельної ділянки на АДРЕСА_1 .

Установлено, що до укладання вищевказаного договору, земельна ділянка з кадастровим номером 000640403, яку придбала ОСОБА_1 , належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 687379, виданого 24.10.2006 року Броварським міськвідділом земельних ресурсів на підставі рішення сесії Броварської міської ради № 89-07-05 від 31.08.2006 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 24.10.2006 року за №61. Наведене також підтверджується копією наявного архівного оригінального примірника вище вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 687379 від 24.10.2006 року на ім`я ОСОБА_2

25.09.2008 року начальником відділу земельних ресурсів у м. Бровари, на підставі договору-купівлі продажу №6949 від 23.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Писаним В.Г., ОСОБА_12 видано державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 416576, площею 0,1000 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 25.09.2008 року за № 97, а державну реєстрацію права власності на земельну ділянку проведено державним реєстратором відділу земельних ресурсів у м. Бровари Васюрою О.В., що підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо складання державних актів для будівництва та обслуговування житлових будинків, виконаної ТОВ «Тєрмін», та складання на ім`я ОСОБА_12 вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку, на титульній сторінці якої є відомості про присвоєння 20.12.2007 року земельній ділянці кадастрового номеру :00:063:0408, про що свідчить штамп відділу земельних ресурсів в м. Броварах Київської області, обмінний електронний файл введено в базу даних 15.01.2008 року з ім`ям 4а-480, що підтверджується штампом Головного управління земельних ресурсів у Київській області Державного агентства земельних ресурсів України, та який 21.02.2008 року за № 4а-22 прийнято Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах».

У грудні 2017 року старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України Онуфрієнком Д.А. повідомлено ОСОБА_1 , що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001319 від 29.08.2017 за фактом вчинення несанкціонованих дій з інформацією, яка знаходиться в автоматизованих системах, підробки та використання офіційних документів, на підставі яких здійснено шахрайське заволодіння у тому числі належною позивачу на праві власності земельною ділянкою, які вчинені організованою групою осіб, тобто за ч. 3 ст. 28 ч.3 ст. 362, ч.3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

За заявою від 15.12.2017 та на підставі ч. 3 ст. 55 КПК України ОСОБА_1 у вказаному кримінальному провадженні визнано потерпілою та цього ж дня слідчим поліції її допитано як потерпілу, під час якого їй стало відомо про вчинення протиправних дій щодо належної їй земельної ділянки. (а.с. 121 т.1)

Постановою слідчого слідчої групи ГСУ Національної поліції України Порох Д.І. від 25.12.2017 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2018 у справі № 757/790/18-к та від 02.10.2018 у справі № 757/48197/18-к на земельну ділянку накладено арешт, про що внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Установлено, що державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у м. Бровари Київської області Пасютою Наталією Олександрівною на підставі державного акту від 12.09.2006 року серії ЯЖ №878167 на ім`я ОСОБА_2 та на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 02.02.2006 року, виконаної ТОВ «Константа», 23.12.2015 року здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0403 за місцезнаходженням у АДРЕСА_1 , із внесенням відомостей про це до Національної кадастрової системи. (а.с. 49-53 т.2)

Так, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 11.03.2016, сформований за запитом ОСОБА_2 , вбачається, що на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 02.02.2006 року виконаної ТОВ «Константа», державним кадастровим реєстратором Пасютою Н.О. здійснено 23.12.2015 року державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :00:064:0403, місце розташування: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 згідно правовстановлюючого документу - державного акту від 12.09.2006 року серія ЯЖ 878167, номер запису про державну реєстрацію державного акту 41.

30.03.2016 року ОСОБА_2 видана довіреність, якою уповноважила ОСОБА_10 , на представництво її інтересів та вчинення необхідних дій, в тому числі продати земельну ділянку з кадастровим номером :00:064:0403 за місцезнаходженням у АДРЕСА_1 . Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Головкіною Я.В., зареєстровано в реєстрі за №1443.

02.04.2016, між ОСОБА_10 , який діяв від імені ОСОБА_2 на підставі вищенаведеної довіреності, та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :00:064:0403, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Дядюк Г.Д ., зареєстрований в реєстрі № 684.

Підставою для продажу вказаної земельної ділянки стало те, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки на підставі неіснуючого державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 878167 виданим Броварською міською радою Київської області 12.09.2006 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 41, а також витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 11.03.2016 наданого державним кадастровим реєстратором Пасютою Н.О., який містив недостовірні відомості про право власності на земельну ділянку.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 56554595 від 02.04.2016 року, державним реєстратором - приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Дядюк Г.Д. зареєстровано за ОСОБА_3 виникнення права власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:064:0403 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29076219 від 02.04.2016 року, номер запису про право власності: 13997415, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06.

Відділом у м. Бровари Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області 15.08.2017 за заявою ОСОБА_3 здійснено державну реєстрацію поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0403 на дві земельні ділянки, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :01:063:0416 площею 0,0591 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 106 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:063:0417 площею 0,0409 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 106.

Згідно інформаційної довідки № 161644364 від 29.03.2019 року державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:063:0417 проведено 21.09.2017 року державним реєстратором виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Горкавою О.В. на підставі заяви про поділ земельної ділянки, за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37240052 від 25.09.2017 року, номер запису про право власності: 22494632, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 106.

Установлено, що ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :01:063:0416 площею 0,0591 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування земельної ділянки від 21.10.2017 року подаровано своєму синові ОСОБА_4 . Вказаний договір дарування зареєстрований в реєстрі за № 1-2343 та посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В.

Згідно умов вказаного договору, земельна ділянка належить дарувальнику ОСОБА_3 на праві власності, зареєстрованого 21.09.2017 року державним реєстратором виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Горкавою О.В. за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 98312695 від 25.09.2017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 106.

Згідно інформаційної довідки № 161555575 від 29.03.2019 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:063:0416 площею 0,0591 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 на підставі договору дарування земельної ділянки № 1-234 від 21.10.2017 року за рішенням державного нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавської В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37686163 від 21.10.2017 року, номер запису про право власності: 22935604, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106.

Окрім того, за відомостями вказаної інформаційної довідки за ОСОБА_4 на вказаній земельній ділянці зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 114,3 кв.м., житловою площею 45,5 кв.м., господарську будівлю, вигрібну яму та свердловину на підставі технічного паспорту № 1944-2018 від 04.04.2018 року, декларації про готовність об`єкта до експлуатації № КС 82 від 30.03.2018 року, технічного паспорту № 1944-2018 від 20.12.2018 року, декларації про готовність об`єкта до експлуатації № КС 47 від 15.01.2019 року за рішенням державного реєстратора Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Шостака Володимира Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40711378 від 19.04.2018 року.

Потерпілу ОСОБА_1 повідомлено про завершення досудового розслідування, за наслідками якого ОСОБА_1 забезпечено 26.10.2018 року доступ до матеріалів досудового розслідування, під час якого здійснено ознайомлення з відповідними документами. (а.с. 125 т.1)

Слідчими ГСУ Національної поліції України завершено досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні і обвинувальний висновок стосовно організованої групи з 6-ти осіб за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 209 КК України направлено до Подільського районного суду м. Києва, яким розпочато його судовий розгляд.

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-10-0.222-15082/2-18 від 03.10.2018 року, відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, відомості щодо реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 878167 від 12.09.2006 року не обліковуються.

Згідно з інформацією Головного управління Держгеокадастру у Київській області за № ПІ-237/0-241/0/63-19 від 01.04.2019 технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 02.02.2006 року, виконаної ТОВ «Константа», на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0403, відсутня у фонді документації з землеустрою, а архівний примірник державного акту від 12.09.2006 року серії ЯЖ №878167 в архіві Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Бровари не виявлений.

За висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, наданих за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 6154/6155/18-32/14882-14919/18-32 від 20.07.2018 року, призначеної у кримінальному провадженні, підпис від імені голови Броварської міської ради Антоненко В.О. та начальника Броварського міського відділу земельних ресурсів Шокун М.А. у державному акті на право власності на земельну ділянку від 12.09.2006 року серія ЯЖ № 878167 виконаний не ОСОБА_13 та не ОСОБА_14 , а іншою особою.

Окрім того, згідно цього ж висновку, підпис від імені ОСОБА_15 в графі «Підпис» та рукописний запис « ОСОБА_2 » в графі «Підпис» на зворотній стороні у довіреності від 30.03.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрованої в реєстрі за № 1443 виконані ОСОБА_9 .

Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, наданого за результатами проведення судово-технічної експертизи документів № 6153/18-33/12625-12628/18-33 від 22.06.2018 року, призначеної у цьому ж кримінальному провадженні, у державному акті на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , серія ЯЖ № 878167 від 12.09.2006 року відтиски гербових печаток від імені Броварської міської ради Київської області, Броварського міського відділу земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах нанесені не тими печатками, які надані для порівняльного дослідження як вільні зразки відтисків.

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 29-10-0.223-519/2-19 від 15.01.2019 року наданої на адвокатський запит представника позивача, згідно відомостей Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі (які додані до відповіді на запит), під реєстраційним номером 41, який вказаний у підробленому державному акті серія ЯЖ № 878167 від 12.09.2006 року, зареєстрований інший державний акт, а державний акт серія ЯЖ № 878167 від 12.09.2006 року не обліковується. (а.с. 143 т.2)

При цьому, право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 набуте ОСОБА_12 за договором купівлі-продажу земельної ділянки № 6949 від 23.10.2007 та зареєстроване державним кадастровим реєстратором Васюрою О.В. 25.09.2008 за ОСОБА_12 згідно державного акту на право власності серії ЯЖ № 416576, кадастровий номер 320600000:00:063:0408, про що внесені 25.09.2008 року записи до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 97. (а.с. 141 т.2)

Крім того, за результатами проведеного обшуку в Міському управлінні у Броварському районі та м. Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області виявлено та вилучено архівний оригінальний примірник державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 416576, кадастровий номер земельної ділянки: 320600000:00:063:0408, перший примірник якого було видано позивачу 25.09.2008 року.

На заяву позивача від 25.01.2019 року до Центру надання адміністративних послуг у м. Бровари відділом у м. Бровари Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Бровари Головного управління Держгеокадастру у Київській області 25.02.2019 року надано Поземельну книгу, яка містилась в Державному земельному кадастрі в електронному вигляді шляхом її роздрукування

Встановлено, що наявні відомості в Поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим номером :00:064:0403, які роздруковані з електронного примірника Поземельної книги, не підтверджують того факту, що вказана Поземельна книга була відкрита 23.12.2015 року державним кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру у м. Броварах Київської області Пасютою Н.О.

Із її змісту вбачається, що до Поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером :00:064:0403, яка була відкрита ОСОБА_16 датою 12.09.2006 року, записи за № 001, 002, 003 були внесені 11.03.2016, тобто, днем, коли видано витяг з Державного земельного кадастру, що містив недостовірні відомості. Крім того, дата нібито державної реєстрації земельної ділянки за неіснуючим державним актом, яка вказана в Поземельній книзі та в витязі з Державного земельного кадастру, не співпадає, також в цих документах не співпадає серія та номер неіснуючого державного акту.(а.с 102-117 т.1)

У той же час, вищевказані відомості у Поземельній книзі на земельну ділянку з кадастровим номером :00:064:0403, яка була відкрита ОСОБА_16 датою 12.09.2006 року, відсутні.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відділ Держгеокадастру у м. Бровари Київської області, код 40002490, як юридичну особу припинено 05.12.2017 року.

Згідно з інформацією наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Київські області за № ПІ-237/0-241/0/63-19 від 01.04.2019 року на адвокатський запит представника ОСОБА_1 , відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :00:064:0403 перенесені до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку. У місцевому фонді документації із землеустрою управління у Броварському районі та м. Броварах відсутня документація із землеустрою на вказану земельну ділянку. Другий примірник державного акту на право власності на земельну ділянку від 12.09.2006 №ЯЖ 878167 в архіві Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Бровари не виявлений.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_2 від 12.12.2017 встановлено, що ОСОБА_2 заперечила, що вона здійснювала продаж земельної ділянки ОСОБА_3 та підтвердила відчуження земельної ділянки ОСОБА_12 23.10.2007 року за відповідним договором купівлі-продажу (а.с. 109 т.2).

Головним управління Держгеокадастру у Київській області підтверджено, що право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 посвідчене та зареєстроване державним кадастровим реєстратором Васюрою О.В. 25.09.2008 року за ОСОБА_12 на підставі державного акту на право власності серії ЯЖ № 416576, кадастровий номер 320600000:00:063:0408, виданого на підставі відповідної технічної документації із землеустрою. На підтвердження наведеної інформації Головне управління Держгеокадастру у Київській області надало завірені копії з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, в якій вище зазначений державний акт зареєстровано 25.09.2008 року за № 97.

На підтвердження здійснення будівництва житлового будинку відповідачем ОСОБА_4 долучена копія проекту житлового будинку без посилання на дату його виготовлення (а.с. 121-141 т.4), копія топозйомки земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с. 142 т.4), фіскальні чеки, товаро-транспортні накладні та ін. документи про придбання будівельних матеріалів на а.с. 143-194 у томі 4.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що у березні 2016 року йому зателефонував знайомий ОСОБА_17 , який попросив допомогти продати земельну ділянку. В обумовлений день свідок приїхав у місто Обухів до приватного нотаріуса, де була жінка, яку представили як власника земельної ділянки ОСОБА_2 . Вони подали документи нотаріусу і свідку видана довіреність на продаж земельної ділянки від імені власника ОСОБА_2 . У Броварах свідку дали оригінали документів, потім телефонували ріелтори, які повідомили, що знайшли покупця. В день укладення угоди свідок прибув до нотаріуса у м. Бровари, там був покупець, декілька ріелторів. Свідка попередили, щоб про ціну не говорив. Від ріелтора отримав кошти - 37 чи 38 тис доларів США, які через годину віддав ОСОБА_19 . Про підробку документів свідку стало відомо після проведення обшуку в його житлі в січні 2018 року.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні пояснила, що посвідчувала договір купівлі-продажу земельної дільники, який є предметом даного спору. Пояснила, що при укладенні договору перевіряє особи учасників за паспортом, ОСОБА_10 надав оригінали документів, які відповідали вимогам закону, сумнівів у їх достовірності не було. Також пояснила, що влітку 2016 року покупець ОСОБА_3 звернувся до неї з претензією про те, що документи на земельну ділянку підроблені. Додала, що посвідчуючи договір, перевіряла наявність права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку за реєстрами.

Так, встановлено, що за висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, наданих за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 6154/6155/18-32/14882-14919/18-32 від 20.07.2018 року, призначеної у кримінальному провадженні, підпис від імені ОСОБА_15 в графі «Підпис» та рукописний запис « ОСОБА_2 » в графі «Підпис» на зворотній стороні у довіреності від 30.03.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрованої в реєстрі за № 1443 виконані ОСОБА_9 .

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного правочину в мотивувальній частині судового рішення.

Отже, ОСОБА_2 не підписувала довіреність від 30.03.2016 року, на момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки № 684 від 02.04.2016 ОСОБА_2 не мала прав власника і не могла розпоряджатися спірною земельною ділянкою, а ОСОБА_1 , будучи власником земельної ділянки не здійснювала своє волевиявлення на продаж земельної ділянки,

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зокрема просила витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спірну земельну ділянку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20) вказано, що: «відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (див., зокрема, пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18)».

У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Щодо позовної вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння колегія суддів виходить із наступного.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього (частина перша статті 330 ЦК України).

Виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до статті 388 ЦК, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2022 року в справі № 522/14900/19 (провадження № 61-10361св22) вказано, що: «можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21).

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом ( постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16 (провадження № 12-128гс19).

Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17).

У пункті 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року в справі № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20) зроблено висновок, що: «розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 ЦК України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц), а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо».

Конструкція, за якою добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний і надмірний тягар.

Встановлено, що 02.04.2016, між ОСОБА_10 , який діяв від імені ОСОБА_2 на підставі вищенаведеної довіреності, та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0403.

ОСОБА_3 при укладенні ним оспорюваного договору купівлі-продажу покладався на добросовісність дій сторін договору та зокрема державних органів, які гарантують, що дотримання встановленої законом процедури призведе до набуття відповідного права на підставі закону.

Зокрема, відповідач ОСОБА_3 обґрунтовано очікував, що оскільки відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутнє зареєстроване право власності за будь-якою іншою особою, то він не має жодних перешкод до набуття права власності на спірну земельну ділянку на законних підставах.

В подальшому за заявою ОСОБА_3 , як добросовісного набувача, здійснено державну реєстрацію поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:064:0403 на дві земельні ділянки, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :01:063:0416 площею 0,0591 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), та земельну ділянку з кадастровим номером :01:063:0417 площею 0,0409 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Установлено, що земельну ділянку з кадастровим номером :01:063:0416 ОСОБА_3 подаровав своєму синові ОСОБА_4 .

Також встановлено, що на спірній земельній ділянці здійснено будівництво житлового будинку.

Відповідно до ч. 4 ст. 390 Цивільного кодексу України, добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

Відповідно до призначення земельної ділянки відповідачем ОСОБА_4 було відкрито та з дозволу відповідних державних органів збудовано житловий будинок та господарську будівлю загальною вартістю 1 988 842, 00 грн (звіт про оцінку а.с. 24-43 т.3)

Такі споруди, які на праві власності належать відповідачу ОСОБА_4 , не можуть бути відокремлені від майна, яке просить витребувати позивач, а отже Відповідач має право на відшкодування здійснених витрат, оскільки вартість земельної ділянки (1 170 000 грн.,) після спорудження на ній житлового будинку збільшилась на 1 988 842, 00 грн.

Так, позивач сформулював вимоги про витребування спірної земельної ділянки, посилаючись на ст. 388 ЦК України та вимоги про приведення земельної ділянки у первісний стан, шляхом знесення збудованих на ній споруд, посилаючись на ст. 152 Земельного кодексу України.

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), «Кривенький проти України" від 16 лютого 2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07)).

Задоволення позову про знесення будинку становитиме радикальне втручання у право на майно та покладатиме надмірний індивідуальний тягар на відповідачів буде непропорційним і становитиме порушення статті 1 Першого протоколу.

У постанові Верховного Суду № 522/1552/19,06 вересня 2023 року зазначено, що прийняття рішення, за наслідком якого добросовісний набувач всупереч приписам статті 388 ЦК України втрачає такий статус, а відтак втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятним та покладає на добросовісного набувача індивідуальний і надмірний тягар. Адже не може добросовісний набувач відповідати у зв`язку з порушеннями інших осіб (продавця чи осіб, які його представляють у силу вимог закону), допущеними в межах процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайству при вчиненні правочинів з нерухомим майном, крім випадків передбачених у статті 388 ЦК України; суди врахували, що якщо добросовісна особа, тобто та, яка не знала та не могла знати про існування обтяжень речових прав на це майно або про наявність на нього речових прав третіх осіб, придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, то вона вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; судами встановлено, що відповідач є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, у разі задоволення позову про витребування земельної ділянки відбудеться непропорційне втручання у майнові права власника спірної земельної ділянки. За таких обставин суди зробили обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог про витребування майна.

Як встановлено вище, на земельній ділянці, яку позивач просить витребувати, здійснено будівництво житлового будинку.

Водночас, у разі якщо об`єкти нерухомого майна не можуть бути витребувані від особи, яка незаконно заволоділа ними, зокрема, якщо вони відчужені добросовісному набувачу, який набув право власності на нього (стаття 330 ЦК України), то колишній власник нерухомого майна вправі вимагати відшкодування його вартості (пункт 2 частини третьої статті 1212, частина друга статті 1213 ЦК України).

Відтак, позивач має право на компенсацію вартості земельної ділянки від відповідачів, в межах їх часток.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи, що позивач не заявляла вимогу щодо стягнення компенсації вартості нерухомого майна, керуючись принципом диспозитивності, колегія суддів вважає, що позивач обрав невірний спосіб захисту, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 20 березня 2023 року постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2023 року скасувати, постановити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, про визнання недійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки, витребування земельної ділянки з незаконного володіння, скасування рішень державних кадастрових реєстраторів, державних реєстраторів відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді