Єдиний унікальний номер №333/927/22
Номер провадження №2/333/97/24
РІШЕННЯ

Іменем України

24 січня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , адвоката Аксьонової С.В.,відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , адвоката Шкабуро О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа 1 Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, третя особа 2 Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини , -

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом ОСОБА_2 , третя особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання малолітньої дитини. Посилаючись на викладені обставини та обґрунтування своїх вимог у позові, просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів 06.12.2019 зроблений відповідний актовий запис №942. Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за місцем його проживання. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в сумі 2000,00 грн., але не менше половини розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 10 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

20.06.2022 представник позивача адвоката Шкарубо О.В. в інтересах ОСОБА_3 подав до суду відзив на позовну заяву в якому просять суд відмовити в задоволені позову повністю. Зі змісту відзиву вбачається, що в частині позовних вимог про розірвання шлюбу відповідач визнає. Та зустрічну позовну заяву за № 333/927/22, (провадження №2/333/2502/22) до ОСОБА_1 , треті особи районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини разом з матір?ю разом із заявою про забезпечення зустрічного позову у цій справі.

Ухвалою суду від 20 червня 2022 року прийнято зустрічну позовну заяву.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20 червня 2022 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 - адвоката Шкабуро О.В. про забезпечення позову по цивільній справі за зустрічним позовом відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_3 в особі свого представника адвоката Шкабуро О.В. подали апеляційну скаргу безпосередньо до Запорізького апеляційного суду 19 липня 2022 року.

17 серпня 2022 року, постановою Запорізького апеляційного суду, заяву ОСОБА_3 , в особі представника, адвоката Шкабуро Олександра Віталійовича, про забезпечення зустрічного позову задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 надати ОСОБА_3 можливість спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 18 годин 00 хвилин кожної першої та третьої п`ятниці місяця до 08 години 00 хвилин наступного понеділка, з перебуванням ОСОБА_4 в нічний час доби за адресою місця проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , без присутності батька ОСОБА_1 до закінченню розгляду справи по суті.

08 лютого 2023 року, ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя, за заявою представника відповідача ОСОБА_5 - роз`єднано позовні вимоги, а саме виділенно в окреме провадження позовні вимоги про розірвання шлюбу.

Сторони в судовому засіданні, щодо задоволення заявленого клопотання не заперечували.

Ухвалою суду від 08 лютого 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

06 червня 2023 року, рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя, шлюб, зареєстрований 06.12.2019 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 942 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 -розірвати.

04 вересня 2023 року, ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя зобов`язано орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району міста Запоріжжя надати до суду висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

25 жовтня 2023 року, ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя зобов`язано орган опіки та піклування районної Запорізької міської ради по Шевченківського району міста Запоріжжя надати до суду висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Учасники справи про розгляд справи повідомлялись належним чином, у відповідності до вимог ст.ст.128-129 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 заявив клопотання про відмову від позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліментів на утримання чоловіка ОСОБА_1 , до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку, та стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 , первісний позов в частині визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за місцем його проживання - підтримали. У своїх поясненнях суду позивач посилався на обставини зазначені в позовній заяві та надані докази, просив суд позовну вимогу, щодо визначеннямісця проживання малолітньої дитини разом з батьком ОСОБА_1 за його місцем його проживання - задовольнити, у задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним ОСОБА_2 та її представник адвокат Шкабуро О.В., в судовому засіданні вимоги зустрічного позову -підтримали. У задоволенні первісного позову просили - відмовити. У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснювала, що перед тим, як прийняти рішення розійтись із чоловіком, вона у вересні 2021 року, поїхала до Республіки Польща де на той час перебував Позивач за первісним позовом.

Діти на момент її відсутності, від попереднього шлюбу проживали з матір`ю ОСОБА_3 , а спільна дочка ОСОБА_4 з матір`ю відповідача за зустрічним позовом.

В листопаді 2021 року, подружні відносини між сторонами були припинені. Після чого відповідач за зустрічним позовом повернувся до України до спільної дочки ОСОБА_4 , а позивачка за зустрічним позовом залишилась у Республіці Польща, оскільки працювала.

В березні 2022 року, ОСОБА_2 повернулась в Україну, проте ОСОБА_1 відмовив їй в побачені з дочкою.

Тим самим вважає, що колишній чоловік своєю поведінкою принижує її особистість та материнську роль в житті дочки.

Третя особа 1 Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, та третя особа 2 Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, у судове засідання не з`явились. Про причини неявки представників у судове засідання не повідомили, письмових заяв про розгляд справи без участі представника до суду не надходило.

У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились.

За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

При вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Сімейного кодексу України, практику Верховного Суду України, тому що підставою звернення позивачів як за первісним так із зустрічним позовом до суду є захист гарантованих ст.51 Конституції України особистих немайнових прав на батьківське виховання дитини.

Судом встановлено, що учасники справи є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 - батько та ОСОБА_3 мати.

Малолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою фактично проживають: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з малолітньою дочкою - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та своєю матір`ю ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьком створені всі належні умови для проживання дочки. Мати дочки не проживає із сім`єю починаючи з вересня 2021 року.

ОСОБА_1 працює в службі таксі на посаді водія, має достатній дохід та забезпечує потреби дитини. На обліку у нарколога, психіатра не перебуває (довідка КНП « ОКЗНПД» ЗОР від 04.01.2022 р.).

Згідно інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» від 13.01.2018 року, дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку в амбулаторії №9 з народження. Декларацію укладено з лікарем-педіатром дільничим ОСОБА_8 у лютому 2020 року. Дитина здорова, на диспансерному обліку не перебуває, щеплена за віком. На профілактичні огляди і огляди з приводу захворювання з дитиною приходили обоє батьків, або інколи мати. Під час останніх відвідувань, супроводжував дитину тільки батько.

Висновком Районної адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району №2181/01-37/1902 від 20.10.2023 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає разом з малолітніми дітьми: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та чоловіком ОСОБА_13 , 1988 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.06.2022 року, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належать частка у двокімнатній квартирі по АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що для проживання, виховання, навчання та розвитку дітей створено належні умови.

ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем. На обліку у нарколога, психіатра не перебуває (довідка КНП « ОКЗНПД» ЗОР від 09.06.2022 р.).

Висновком Районної адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району №3103/01-34/2201-115 від 22.01.2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, в судових засіданнях судом встановлено, а також підтверджено самим відповідачем за первісним позовом, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом тривалого часу проживала за межами країни та свого місця реєстрація в Республіці Польща, разом зі своїми дітьми від попереднього шлюбу: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а спільна дитина з позивачем за первісним позовом: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з вересня 2021 року, та протягом розгляду справи у суді, проживала за адресою: АДРЕСА_2 . та перебувала на утриманні батька.

Відповідно до положень сімейного законодавства України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням, зокрема, інтересів дитини.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.1-2 ст. 155 СК України).

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

У частині першій статті 3 цієї Конвенції закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25.03.2019 року у справі № 61-10448св18.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України, статті 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, зважаючи вищевикладене та за своїм власним переконанням, враховуючи наявність підтверджених та не спростованих відповідачем обставин, що свідчать про допущені з боку матері випадки бездоглядності дитини, її не забезпеченість постійним доглядом та піклуванням, суд виходячи із пріоритету інтересів дитини, дійшов висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки вважає, що це відповідатиме інтересам дитини та сприятиме належним умовам її проживання, гармонійному розвитку, вихованню та матеріальному забезпеченню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тож суд приходить до висновку, що із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в сумі 992,40 грн.

З урахуванням вищенаведеного, керуючись ст. ст.9, 51, ч.4 ст.55, ст.124 Конституції статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст.3, 19, ч.1 ст. 150, 151, 152, 153, 155, ст. 161 Сімейного кодексу ст.ст. 4,6,10,12,13, 81-83, 141, 263-264, 268, 272 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за його місцем проживання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

В задоволенні зустрічного ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини разом з матір?ю- відмовити.

Згідно ст.355 ЦПК України, Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30 січня 2024 року.

Суддя Ю.Р.Піх