Справа № 129/3214/23
Провадження по справі № 2-о/129/8/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2024 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої Бондар О.В.,

за участю присяжних Сердюк О.П., Лісової І.В.,

секретаря судового засідання Чаленко А.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, заінтересована особа ОСОБА_2 про оголошення особи померлою, -

установив:

19.02.2024 р. до суду представником військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України заявлено вимоги в порядку окремого провадження про оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гайсина Вінницької області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді старшого кулеметника 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення, померлим.

В заяві на обґрунтування заявлених вимог представник заявника зазначила про те, що відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 НГ України №193 від 11.08.2014 р. солдат ОСОБА_4 з 10.08.2014 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді стрільця 3-го відділення стрілецького взводу 8-ї стрілецької роти 3 стрілецького батальйону. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.09.2014 №255-дск солдат ОСОБА_4 , старший кулеметник 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення, вибув у службове відрядження з 29.09.2014 до м. Київ та з 02.10.2014 до м. Слов`янськ Донецької області, для участі, виконання завдань в проведенні антитерористичної операції; згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2014 №66 вважати таким, що рахується безвісти зниклим, солдата ОСОБА_4 , старшого кулеметника 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення, в АДРЕСА_1 , для участі, виконання завдань в проведенні антитерористичної операції, 3 14.10.2014, який перебував у службовому відрядженні. Матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 встановлено, що 14.10.2014 р. виконуючи службово-бойові завдання в зоні АТО старший солдат ОСОБА_5 та кулеметник 1 відділення 1 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на БТР) старший солдат ОСОБА_4 рухалися у колоні на БТР-4Е від 32 блокпоста в напрямку 31 блокпосту Луганської області. Близько 12 год. 00 хв. потрапили під обстріл, в результаті обстрілу було попадання кумулятивного снаряду в БТР-4Е, який пробив броню та сформував високий тиск всередині машини і від якого вирвало двері для десантування; особовий склад, який знаходився в БТР-4E отримав поранення різного ступеню важкості;деякі військовослужбовці, які були змозі йти, оцінивши обстановку повернулися на позиції Збройних Сил України самостійно, але серед них старшого солдата ОСОБА_4 та старшого солдата ОСОБА_5 не було. 28.10.2014 за наказом командування була сформована група по евакуації тіл загиблих з місця, де був підбитий БТР-4, з пояснення сержанта ОСОБА_6 та солдата ОСОБА_7 , які входили до складу групи, ними були вилученні тіла та завантажені до машини, стан деяких тіл та відсутність на них жетонів з номерами не давало змоги впізнати людину; серед знайдених тіл та виходячи з їхнього стану вони не могли впізнати кулеметника 1 відділення 1 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на БТР) старшого солдата ОСОБА_4 та стрільця кулеметника (БТР) роти оперативного призначення (на БТР) старшого солдата ОСОБА_5 ; з часу зникнення безвісти ОСОБА_8 пройшло майже дев`ять років, жодних відомостей про його місце перебування не надходило ні до військової частини, ні за місцем проживання. Оголошенням старшого кулеметника 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення старшого солдата ОСОБА_4 померлим є необхідним для належного встановлення призначення та виплати одноразової грошової допомоги для членів сім`ї ОСОБА_4 , передбаченої постановами Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 та від 25 грудня 2013 р. № 975; встановлення факту загибелі солдата ОСОБА_4 надасть можливість отримати членам сім`ї вказаного військовослужбовця пільги, які передбачені чинним законодавством, що відновить соціальну справедливість; встановлення факту загибелі ОСОБА_4 необхідне для виконання вимог ст. 17 Конституції України (Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.)

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 вимоги заяви підтримала.

Суд з`ясував позиції сторін, дослідив наявні в справі докази, з урахуванням встановлених обставин та вимог закону прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 НГ України №193 від 11.08.2014 р.(а.с.4) солдат ОСОБА_4 з 10.08.2014 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді стрільця 3-го відділення стрілецького взводу 8-ї стрілецької роти 3 стрілецького батальйону. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.09.2014 №255-дск (а.с.5) солдат ОСОБА_4 , старший кулеметник 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення, вибув у службове відрядження з 29.09.2014 до м. Київ та з 02.10.2014 до м. Слов`янськ Донецької області, для участі, виконання завдань в проведенні антитерористичної операції; згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2014 №66 вважати таким, що рахується безвісти зниклим, солдата ОСОБА_4 , старшого кулеметника 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення, в АДРЕСА_1 , для участі, виконання завдань в проведенні антитерористичної операції, з 14.10.2014, який перебував у службовому відрядженні( а.с.6). З матеріалів службового розслідування військової частини НОМЕР_1 вбачається, що 14.10.2014 р. виконуючи службово-бойові завдання в зоні АТО старший солдат ОСОБА_5 та кулеметник 1 відділення 1 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на БТР) старший солдат ОСОБА_4 рухалися у колоні на БТР-4Е від 32 блокпоста в напрямку 31 блокпосту Луганської області. Близько 12 год. 00 хв. потрапили під обстріл, в результаті обстрілу було попадання кумулятивного снаряду в БТР-4Е, який пробив броню та сформував високий тиск всередині машини і від якого вирвало двері для десантування; особовий склад, який знаходився в БТР-4E отримав поранення різного ступеню важкості; деякі військовослужбовці, які були змозі йти, оцінивши обстановку повернулися на позиції Збройних Сил України самостійно, але серед них старшого солдата ОСОБА_4 та старшого солдата ОСОБА_5 не було. 28.10.2014 за наказом командування була сформована група по евакуації тіл загиблих з місця, де був підбитий БТР-4, з пояснення сержанта ОСОБА_6 та солдата ОСОБА_7 , які входили до складу групи, ними були вилученні тіла та завантажені до машини, стан деяких тіл та відсутність на них жетонів з номерами не давало змоги впізнати людину; серед знайдених тіл та виходячи з їхнього стану вони не могли впізнати кулеметника 1 відділення 1 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на БТР) старшого солдата ОСОБА_4 та стрільця кулеметника (БТР) роти оперативного призначення (на БТР) старшого солдата ОСОБА_5 ; з часу зникнення безвісти ОСОБА_8 пройшло майже дев`ять років, жодних відомостей про його місце перебування не надходило ні до військової частини, ні за місцем проживання.

В межах досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000346 від 06.12.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України було проведено судову імунологічну, цитологічну та молекулярно-генетичну експертизу, відповідно до висновку експерта від 25.02.2015 р. №20-167 встановлено генетичні ознаки хромосоми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 може бути біологічною матір`ю невстановленої особи чоловічої генетичної статі (біологічний зразок трупа №327), генетичні ознаки останків тіла якої встановлено у висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України від 06.01.2014 №20-1415; ймовірність даної події складає 99,94%; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути біологічним братом невстановленої особи чоловічої генетичної статі (біологічний зразок трупа №327), генетичні ознаки останків тіла якої встановлено у висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України від 06.01.2014 №20-1415.

Відповідно до ч.2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Відповідно до ч.3 ст. 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель, зокрема, у зв`язку із воєнними діями, збройним конфліктом.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

Встановлені судом обставини на підставі достатніх належних і допустимих доказів дають суду можливість зробити вірогідне припущення про загибель ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гайсина Вінницької області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді старшого кулеметника 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення, 14.10.2014 р. в період проходження військової служби під час виконання службових обов`язків (бойового завдання), пов`язаних із безпосередньою участю в Антитерористичній операції в східному регіоні України (по обороні та охороні рубежу між блокпостами №32 і № 31 Луганської області) під час обстрілу та попадання кумулятивного снаряду в БТР-4Е, де перебував солдат ОСОБА_4 , відповідно до висновку експерта від 25.02.2015 р. №20-167 судової імунологічної, цитологічної та молекулярно-генетичної експертизи у кримінальному провадженні № 0000346, встановлено генетичні ознаки хромосоми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 може бути біологічною матір`ю невстановленої особи чоловічої генетичної статі (біологічний зразок трупа №327), генетичні ознаки останків тіла якої встановлено у висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України від 06.01.2014 №20-1415; ймовірність даної події складає 99,94%; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути біологічним братом невстановленої особи чоловічої генетичної статі (біологічний зразок трупа №327), генетичні ознаки останків тіла якої встановлено у висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України від 06.01.2014 №20-1415.

То за таких законних підстав необхідно заявлені вимоги військової частини НОМЕР_1 НГ України задовільнити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265, 305-308 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву представника військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задоволити.

Оголосити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гайсина Вінницької області, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді старшого кулеметника 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення, померлим (загиблим) 14.10.2014 р. в період проходження військової служби під час виконання службових обов`язків (бойового завдання), пов`язаних із безпосередньою участю в Антитерористичній операції в східному регіоні України (по обороні та охороні рубежу між блокпостами №32 і № 31 Луганської області).

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: