Провадження № 2/202/799/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(з а о ч н е)

08 лютого 2024 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючої-судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року позивач в особі свого представника адвоката Трофімчука В.В. звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свого позову позивач послалася на те, що відповідно до договору-купівлі продажу від 03.04.2014 року вона є власницею будинку АДРЕСА_1 .

У вказаному будинку зареєстрований відповідач. Але останній з грудня 2018 року в будинку не проживає і не з`являється.

За наявною інформацією відповідач постійно мешкає на території російської федерації, де отримав громадянство.

За цих підстав позивач просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування цим житлом.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 22 листопада 2023 року у даній справі було відкрите спрощене позовне провадження.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

26.09.2023 року дану справу було зареєстровано в Індустріальному районному суді міста Дніпропетровська та розподілено в провадження судді Марченко Н.Ю.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 жовтня 2023 року справу було прийнято до розгляду та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представником позивача була надана заява про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Відповідач у зв`язку зупиненням у відносинах з російською федерацією дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року та припинення дипломатичних відносин повідомлявся про розгляд справи за своїм зареєстрованим місцем проживання в Україні (поштове відправлення повернулося на адрес суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою») та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада України». Однак у судове засідання не з`явився та відзив на позов не надав, тому справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі наявних даних та доказів.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Судом установлено, що на підстав договору-купівлі продажу від 03.04.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Басенко К.М. у реєстрі за номером 553, позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В цьому житловому будинку 10 квітня 2018 року був зареєстрований відповідач ОСОБА_2 .

Згідно з долученою до справи копією акта, складеного 13 вересня 2021 року членами Ясногірського старостинського округу Краматорської міської ради (староста Гребенюк М.Г., головний спеціаліст Федоренко І.П., діловод ОСОБА_3 ) з посиланням на свідків-сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає з грудня 2018 року, за вказаною адресою його речі та майно відсутні.

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з того, що відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.

Тлумачення наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном, що перебуває у приватній власності, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі звернутися до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, або шляхом виселення (негаторний позов).

Суд ураховує, що відповідач не є членом сім`ї позивача. В 2018 році був зареєстрований у будинку, належному позивачу, за її згодою.

При цьому суд вважає доведеним, що відповідач з грудня 2018 року у будинку позивача не проживає, що підтверджується актом про непроживання, копією паспорта громадянина російської федерації на ім`я ОСОБА_2 .

З урахуванням вказаних обставин, позивач правомірно вимагає усунення порушень її прав шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування цим житлом.

Отже, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Крім того, при звернені до суду з позовом позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

Відповідно до частини 1 статтею 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, суд присуджує стягнути вказані витрати з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев?ятсот вісім) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дані учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Наталія Марченко