Справа № 729/2531/23
2/729/92/24 р.
У Х В А Л А

07 лютого 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області

в складі: судді Демченко Л.М.,

за участю секретарки Величко К.Р.,

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем у зв`язку з неможливістю збереження шлюбних відносин.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, на примирення не погоджується.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд надати їм з позивачкою строк для примирення для збереження шлюбу, так як вони мають спільну неповнолітню дитину, тривалий час перебувають у шлюбі.

Дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення.

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку

сторін та враховує конкретні обставини справи.

У відповідності до ч.7 ст.240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Враховуючи викладене вище та те, що сторони мають спільну неповнолітню дитину, тривалий час перебувають у шлюбі, бажання відповідача примиритися, налагодити сімейні відносини, суд, вважає, що сторонам необхідно призначити строк для примирення з метою збереження сім`ї, а розгляд справи зупинити на термін, який на думку суду буде достатній для примирення.

Згідно п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Керуючись ст.ст. 111, 112 СК України, ст. ст. 240, 251 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Призначити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 строк для примирення 1 (один) місяць.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити на вказаний термін.

Відкласти розгляд справи на 11 березня 2024 року на 8 годину 30 хвилин.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М.Демченко