ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1168/23

Провадження № 22-ц/4820/327/24

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №677/1168/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2023 року у справі (суддя Шовкун В.О.) за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк», Банк) зазначало, що в порядку реалізації проекту monobank, 29 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29.09.2020 (далі - Договір). На підставі укладеного Договору відповідачка отримала кредит у розмірі 65000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, ОСОБА_1 не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 30.03.2023 у відповідачки прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу II Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» (далі - Умови), відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань і вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30.03.2023 направив відповідачці повідомлення "пуш" про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідачка на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості. Загальна заборгованість ОСОБА_1 за Договором станом на 25.04.2023 становить 87720,53 грн, в т.ч. 87720,53 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Зважаючи на викладене, АТ «Універсал Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 87720,53 грн заборгованості.

Заочним рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2023 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, АТ «Універсал Банк» оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки не дослідив механізм отримання банківських послуг проекту monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами та правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту та, як наслідок, дійшов помилкового висновку про не ознайомлення клієнта з такою процедурою. Додав, що відповідачка здійснила отримання банківських послуг проекту monobank шляхом верифікації очно на точці видачі картки.

Апелянт вважає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт укладення між сторонами у встановлений законом спосіб Договору про надання банківських послуг, в тому числі і погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, а також ознайомлення відповідачки з такими Умовами.

Банк вказує на те, що відповідно до п.3 анкети-заяви від 29.09.2020 визначено, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів, у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць.

Крім того, АТ «Універсал Банк» посилається на те, що відповідачкою неодноразово здійснювалися банківські операції з використанням власної картки, що підтверджується випискою по руху коштів, що свідчить про те, що остання надала свою згоду на зміни, доповнення до Договору про надання банківських послуг від 29.09.2020. Банк вказує, що у зв`язку із тим, що відповідачка лише частково здійснювала операції з поповнення банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, як вбачається із виписки про рух коштів та розрахунку заборгованості, виникла непогашена заборгованість.

Також, апелянт звертає увагу суду на те, що надання і обслуговування кредиту обумовлено в Умовах та правилах, де зазначено, що кредитний ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком, виходячи з внутрішніх процедур Банку і зазначається клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування. Банк надає інформацію про кредитний ліміт платіжної картки до її активації за допомогою мобільного додатку та/або контактного центру Банку.

Крім цього, як на підставу скасування оскаржуваного рішення суду, Банк посилається на те, що відповідачка не надала суду контррозрахунок суми заборгованості, а відтак відсутні законні підстави для того, щоб піддати сумніву нараховану Банком суму заборгованості, яка підтверджена належними доказами.

Зважаючи на викладене, АТ «Універсал Банк» просить скасувати оскаржуване заочне рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до апеляційного суду не надходив.

Справа розглядається в порядку статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно положень частини 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 29 вересня 2020 року між АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, за якою остання просила АТ «Універсал Банк» відкрити поточний рахунок та встановити ліміт на суму, вказану у мобільному додатку.

За умовами пункту 1 анкети-заяви, підписавши анкету-заяву, ОСОБА_1 погодилася з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms складають Договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням вказаного договору ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку.

Згідно пункту 3 анкети-заяви ОСОБА_1 просила встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,1% на місяць. Крім того, ОСОБА_1 беззастережно погодилася із тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк зобов`язався повідомляти відповідачку шляхом надсилання повідомлення у мобільний додаток (а.с. 11).

Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості за Договором станом на 25.04.2023 заборгованість відповідачки складає 87720,53 грн, з яких: 87720,53 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с.6-10).

Банк посилається на те, що виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачці кредитні кошти, а ОСОБА_1 вчасно не сплачувала кредит, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 25.04.2023 становить 87720,53 грн.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог, адже позивачем доказів видачі кредиту, погодження строку його повернення суду не представлено і факт отримання кредитних коштів не доведено належними та допустимим доказами. Районний суд виходив з того, що Банк на підтвердження достовірності розрахунку заборгованості ОСОБА_1 не надав банківських виписок з особового рахунку відповідачки, що б давало можливість проаналізувати рух грошових коштів, а також позивач не надав докази неможливості подання такого доказу до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом частин 1, 2 статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

В силу частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень частини 1 статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі - Закон №1734-VIII).

За змістом частини 2 статті 9 Закону №1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту.

В силу пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України №675-VIII «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 29.09.2020; копію Умов і правил обслуговування в АТ "Універсал Банк" при надання банківських послуг щодо продуктів monobank/UniversalBank; копію Тарифів за Чорною карткою monobank; копію Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank; копію Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, розрахунок заборгованості станом на 25.04.2023 (а.с. 6-29 зворот).

Однак, копія анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 29 вересня 2020 року (а.с.11) містить лише анкетні дані відповідачки, її контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Вказана анкета не містить жодних даних про розмір кредитних коштів. В анкеті-заяві та будь - яких інших документах, долучених до позовної заяви, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди і відсутні відомості про те, що відповідачка отримала платіжну картку, строк дії цієї картки. Матеріали справи також не містять доказів, яке рішення було прийнято Банком за заявою відповідачки, яка картка їй була видана, а також доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно розрахунку заборгованості за Договором станом на 25.04.2023 заборгованість відповідачки складає 87720,53 грн, з яких: 87720,53 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Водночас, АТ «Універсал Банк» не надало належних та допустимих доказів видачі відповідачці банківської картки, відкриття їй рахунку, а також виписки з такого рахунку, з якого можна було б встановити факт користування відповідачкою банківською карткою та наявність у неї заборгованості за кредитом.

А відтак, складений позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу.

Крім того, зі змісту такого розрахунку не вбачається, ким і коли він складений, якою посадовою особою, не зазначено її посаду, прізвище , ім`я, по батькові.

Заразом, надані позивачем копія Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» (а.с. 12-24), копія Тарифів (а.с. 25-26), копія Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 27-29), копія Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а.с.29 зворот) визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

Натомість, указані документи не підписані ОСОБА_1 , у тому числі за допомогою електронного підпису, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

Крім того, колегія суддів зазначає, що долучені Банком копії Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» набрали чинності лише 27.11.2021, тоді як Анкету-заяву ОСОБА_1 підписала 29.09.2020.

За відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила надання банківських послуг, відсутності в анкеті-заяві даних про умови кредитування та обрання відповідачкою певної банківської послуги, надані Банком копія Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», копія Тарифів, копія Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, копія Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки названі документи достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини 1 статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про недоведеність факту укладення між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 . Договору про надання банківських послуг на умовах, що зазначені у позові, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та наданих сторонами доказах, адже районний суд в ухваленому рішенні навів відповідні мотиви та обґрунтування, з якими погоджується й апеляційна інстанція.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачка не надала доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, зокрема контррозрахунку, є вільним трактуванням позивачем положень процесуального закону, оскільки за цими приписами обов`язок суду перевірити докази, подані стороною на підтвердження позовних вимог та задовольнити позов є лише у випадку доведення позивачем належними доказами свого позову.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд.

Оскільки, як вказувалося вище, докази, надані позивачем до суду першої інстанції, не підтверджують факту і розміру отримання відповідачкою кредиту, наявність кредитної заборгованості, тому доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного судового рішення з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права є такими, що не заслуговують на увагу.

З цих підстав не можуть бути прийняті і твердження в апеляційній скарзі про те, що в анкеті-заяві зазначено, що у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць.

Апеляційний суд вважає посилання апелянта на положення Закону України «Про електронну комерцію» безпідставними, адже норми вказаного Закону не підлягають застосуванню при вирішенні цього спору, так як між сторонами укладався договір про надання банківських послуг у письмовій формі, що підтверджується матеріалами справи (а.с.11) та визнається апелянтом в апеляційній скарзі, а не в електронній формі у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 висновки не підлягають до застосування щодо правовідносин у цій справі з огляду на відмінності порядку укладання кредитних договорів в АТ «Приватбанк» та АТ «Універсал Банк» в рамках проекту monobank, оскільки таке посилання суперечить висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20.

Посилання АТ «Універсал Банк» в апеляційній скарзі на правові висновки, висловлені Верховним Судом в інших справах щодо порядку укладення, форми та виконання кредитного договору (справи № 234/7159/20, №524/5556/19, №732/670/19, №404/502/18, №127/33824/19) є безпідставними, оскільки в цих справах і в справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, встановлені різні обставини і правовідносини у зазначених справах не є подібними з правовідносинами у цій справі.

Разом з тим, додана до апеляційної скарги деталізована виписка про рух коштів по картці від 12.12.2023 клієнта ОСОБА_1 апеляційним судом не приймається, адже будь-яких клопотань про приєднання такого письмового документу, як доказу до матеріалів справи, представником позивача заявлено не було, а згідно частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Тому, оцінивши у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України надані сторонами докази, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про недоведеність позовних вимог, адже належними доказами, що підтверджує наявність кредитної заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», якими, крім інших, в даному випадку є виписка про рух коштів по картці клієнта ОСОБА_1 , що в порушення вимог частини 1 статті 81 ЦПК України не була надана суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, тому відсутні підстави, визначені статтею 141 ЦПК України для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 384, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 14 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2024 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай