Справа № 161/1661/24 Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В.
Провадження № 22-ц/802/360/24 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.,

секретар Ганжа М.І.,

з участю: представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 подану його представником ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 народила дитину - хлопчика вагою 4050,00 грамів у пологовому будинку, який знаходиться на тимчасово окупованій території м. Джанкой, Автономна Республіка Крим. На тимчасово окупованій території було видано свідоцтво про народження від 16.12.2016 серія НОМЕР_1 та повторне свідоцтво про народження від 27.06.2023 мерія НОМЕР_2 . Згідно з повторним свідоцтвом про народження від 27.06.2023 мерія НОМЕР_2 батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Встановлення юридичного факту необхідне заявнику для реалізації його батьківських прав, для державної реєстрації народження дитини в Україні та отримання відповідного свідоцтва про народження.

Враховуючи наведене, заявник просив суд встановити факт народження громадянкою України, уродженкою м. Джанкой, Автономна Республіка Крим, Україна, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитини чоловічої статі, ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Джанкой, Автономна Республіка Крим, Україна. Батьком дитини є громадянин України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Джанкой, Автономна Республіка Крим, Україна.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2024 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду представник заявника ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Частиною третьою статті 317 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що в рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно з частиною четвертою статті 49 Цивільного кодексу України реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Підставою для здійснення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (частина четверта статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

В абзаці сто двадцять шостому пункту 8 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 (далі - Правила), зазначено, що державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил.

Згідно з підпунктом «в» пункту 12 глави 1 розділу III Правил у разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батьків дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані.

Частинами другою, третьою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Наведені вище положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дають підстави для висновку, що документи, видані на тимчасово окупованій території України незаконними органами та їх посадовими чи службовими особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, за винятком документів, що підтверджують, зокрема факти реєстрації шлюбу та народження.

Водночас Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правила не містять спеціальної норми права щодо порядку державної реєстрації народження на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що унеможливлює встановлення факту народження та здійснення державної реєстрації народження в позасудовому порядку.

Такий висновок в аналогічній категорії справ викладений у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 759/7001/22 (провадження № 61-9254св22).

За змістом частини другої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими російською федерацією з 20 лютого 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 є громадянами України, що підтверджується копіями їх паспортів (а. с. 4-5, 10-11).

Згідно з Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 16.12.2016, яке видане установою на тимчасово окупованій території України батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . У Джанкойському районному відділі ЗАЦС Департаменту ЗАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим складений актовий запис про народження від 16.12.2016 за №1047, у якому батьками дитини записані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

24.06.2019 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано, після чого ОСОБА_5 змінила прізвище на " ОСОБА_3 "

Відповідно до повторного Свідоцтво про народження від 27.06.2023 серія НОМЕР_2 , яке видане установою на тимчасово окупованій території України, батьками ОСОБА_4 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Звертаючись до суду із цією заявою заявник вказував, що встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України необхідне для реєстрації народження дитини у державних органах реєстрації актів цивільного стану України, оскільки видані окупаційною владою документи не мають юридичної сили на території України.

Аналіз на оцінка вказаних вище документів, виданих російським органом реєстрації актів цивільного стану, як доказів, дає підстави для висновку, що зазначені у них відомості об`єктивно й достовірно підтверджують факт народження дитини - ОСОБА_4 , саме на тимчасово окупованій території України.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції послався на вищенаведені докази та висловив сумнів у можливості народження ОСОБА_3 дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, проте такий висновок не відповідає змісту цих доказів.

Європейський суд з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia») з посиланням на Консультативний висновок Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Cyprus v. Turkey», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального, процесуального й міжнародного права, а також враховуючи, що надані заявником документи на підтвердження факту народження дитини на тимчасово окупованій території України є належними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, апеляційний суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_2 належить задовольнити.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що згідно зі статтею 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви.

Частиною другою статті 319 ЦПК України встановлено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2 подану його представником ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2024 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_6 дитини чоловічої статі - ОСОБА_4 , у м. Джанкой, Автономної Республіки Крим, Україна матір`ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженкою м. Джанкой, Автономної Республіки Крим, громадянкою України, батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Джанкой, Автономна Республіка Крим, громадянин України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді