Справа №760/9689/16-ц 2/760/1000/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Омелько Г.Т.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа: Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «Аска-Життя» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом та просить визнати недійсним кредитний договір, у позові посилається на наступне.

23 лютого 2015 року нею було здійснено Пропозицію АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та ПРАТ «УАСК «АСКА - ЖИТТЯ» від імені якого на підставі Агентського договору діє Банк, на умовах, зазначених в дій Пропозиції та у відповідності до чинних Загальних умов Договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків Банку, що разом з Умовами є невід`ємною частиною цієї Пропозиції й чинних Правил добровільного страхування життя Страховика б/н від 24.06.2014, зареєстрованих 17.09.2014 за №0114373 в Нацкомфінпослуг, а саме: укласти з нею договір про надання споживчого кредиту на умовах, викладених в частині 2 цієї Пропозиції з метою рефінансування її заборгованості шляхом її погашення кредитору в повному обсязі за рахунок коштів Кредиту у сумах та за реквізитами зазначеними у п. 2.9. цієї Пропозиції; сплати комісійної винагороди Банку за переказ коштів у розмірі, визначеному в п. 2.6. цієї Пропозиції (надалі - «Разова комісія»); оплати ціни Договору страхування, що вказаний нижче та укласти з нею Договір страхування на умовах, зазначених в частині 3 цієї Пропозиції.

Пропозиція щодо укладення вказаних в ній договорів є чинною для її прийняття (акцепту) Банком протягом 30(тридцяти) днів з дати її підписання нею буде вважатись прийнятою (акцептованою) Банком в дату її підписання Банком та скріплення його печаткою або в момент вчинення Банком до моменту підписання ним (скріплення печаткою) цієї Пропозиції фактичних дій щодо надання кредиту, в т.ч. в частині оплати ціни Договору страхування. Вказані дії є юридично значимими для неї та Банку та є доказом укладення вказаних в Пропозиції договорів;- після її прийняття с невід`ємною складовою частиною Умов та Правил страхування, положення яких пазом складають повний текст Договорів зазначених в цій Пропозиції.

Відповідно до п.2.2. сума кредиту становить - 18 821,06 грн. з яких: 17 172,50 грн.- з метою рефінансування заборгованості шляхом її погашення кредитору в повному обсязі за рахунок коштів Кредиту у сумах та за реквізитами зазначеними у п. 2.9. цієї Пропозиції; 1648,56 грн. в оплату договору страхування.

Також згідно з п.2.5 розмір процентної ставки становить 9 % річних.

Зазначає, що Перший Український Міжнародний Банк (ПУМБ) став правонаступником усіх прав та зобов`язань Банку Ренесанс Капітал (ТМ «Банк Ренесанс Кредит») по відношенню до його клієнтів, партнерів, контрагентів. Передаточний акт всіх прав та обов`язків був затверджений 14 березня 2015 року рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та рішенням акціонера АТ «Банк Ренесанс Капітал».

Позивач вважає, що при укладанні вищевказаного Кредитного договору порушені її права, зокрема, як споживача, згідно з нормами ЗУ "Про захист прав споживачів" ЗУ "Про банки і банківську діяльність". Порушення своїх споживчих прав вбачає в наступному.

Зазначила, що її, працівники банку з умовами кредитування належним чином не ознайомлювали, оформлення кредитного договору проходило протягом півгодини, після чого їй було вручено кредитний договір, а саме Заяву-оферту, яку вона, не читаючи із-за дрібного шрифту, підписала, сподіваючись на добросовісність працівника Банку.

Зазначила, що відповідач, скориставшись необізнаністю позивача, навмисно не дотримав та грубо порушив імперативні вимоги діючого законодавства України, які визначені та встановлені Законом, що є істотними і необхідними для даного виду договорів, зокрема Банк не надав позичальнику повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації, про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору про надання споживчого кредиту.

У заяві-оферті зокрема зазначено, що начебто позивач підтвердив, що в день подання до Банку цієї Пропозиції ознайомлений з останньою чинною редакцією Умов з усіма змінами, які розміщуються Банком на інформаційних стендах у відділеннях Банку та на його офіційному сайті і зобов`язується періодично (не рідше 1 разу на місяць) ознайомлюватися з ними; до підписання був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту.

Проте згідно п. 2.4. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, Банки зобов`язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією.

У відповідності до п. 2. 5. вказаних Правил, Банки розробляють Форму (бюлетень, довідка, повідомлення тощо) надання споживачу достовірної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка повинна бути затверджена рішенням уповноваженого органу банку та доведена до відома його відповідних структурних підрозділів.

Зазначає, що будь яку довідку чи повідомлення, як окремого документу із інформацією, встановленою відповідно до ч.2 статті 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», позивач не отримував і про що не ставив підпис. Також ця інформація не доводилася в усній формі.

Позивач не мав часу детально ознайомитися з Кредитним договором за такий короткий строк. Крім цього, працівник банку не надав достовірної інформації, завірив в тому, що всі істотні умови договору Позивачу роз`яснено та спонукав підписати договір швидше.

Поряд з цим відповідно до положення ч.4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" прямо заборонено у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем тексту детального розпису сукупної вартості споживчого кредиту, зазначеного у договорі про надання споживчого кредиту або у додатку до такого договору, у тому числі шляхом друкування його кеглем, меншим за кегль шрифту основного тексту, злиття кольору шрифту з кольором фону.

З врахуванням наведеного, позивач при укладенні Кредитного договору, через не належну інформованість з боку відповідача та необізнаність, не могла у повному обсязі оцінити умови договору кредиту на предмет їх вигідності так як не було належним чином детально роз`яснено працівниками банку їх умови.

Також зазначає, що є несправедливими положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміну витрат, зокрема, щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Таким чином, позивач вважає незаконним встановлення у кредитному договорі щомісячної плати за обслуговування кредиту, а саме за послуги, які супроводжують кредит як компенсація супутніх послуг банку за рахунок позивача, оскільки банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії. які той здійснює на власну користь.

Також вказує, що умови кредитного договору, щодо послуг страхування із нав`язаною відповідачем страховою компанією- є несправедливими у розумінні пункту 2 частини 5 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки позивач не отримував від відповідача коштів для оплати такої страховки.

Зазначає, що при укладанні Кредитного договору було порушено ряд норм встановлених ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про банки та банківську діяльність», а тому є всі підстави для визнання його судом недійсним, в цілому разом, включаючи, Умови кредитування та Умови страхування.

У разі застосування наслідків недійсності правочину Позивач повинен повернути Відповідачеві суму наданого кредиту. У даному випадку кошти використовувались позивачем в межах встановленого на карту кредитного ліміту.

Відповідач повинен повернути позивачеві отримані платежі у рамках обслуговування кредиту.

Позивач на момент подання цього позову сплатив відповідачу відповідні платежі в загальному розмірі 22 051,55 грн (підтверджується копіями квитанцій). Таким чинам, позивач повністю повернув відповідачу суму отриманих від нього коштів (18 821,06 - 22 051,55= - 3230,49грн).

Просить визнати недійсним Кредитний договір ЄР-7472472 від 23.02.2015.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.06.2016 позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків.

19.08.2016 надійшла заява на виконання вимог ухвали.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 10.01.2019 позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Київського апеляційного суду від 17.09.2019 ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10.01.2019 скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію позовної заяви з додатками 10.11.2022.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Третя особа пояснень щодо позову не подала.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відмову у позові, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Судом встановлено, що 23 лютого 2015 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та позивачкою було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит в сумі кредиту, вказаній в пункті 2.2 пропозиції, й в порядку, передбаченому пунктом 2.2. кредитного договору, а позичальник зобов`язується сплатити банку разову комісію, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом та комісію, використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови кредитного договору та повертати кредит банку частинами у сумах і терміни, визначені у графіку платежів, але в будь-якому випадку не пізніше останнього дня строку кредиту, зазначеного в пункті 2.3. пропозиції.

Згідно із частиною 2 «Основні умови кредиту» надання кредиту за цим договором здійснювалося на таких умовах: номер кредитного договору - GP -7472472; сума кредиту - 18821,06 грн, в тому числі з метою рефінансування - 17172,50 грн, в оплату договору страхування - 1 648,56 грн; строк кредиту - 48 місяців, тобто до 24.02.2019 року; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 1,35 %; розмір процентної ставки - 9,00 % річних; спосіб надання кредиту - банківський переказ (за реквізитами зазначеними в пункті 2.9); найменування кредитного продукту - кредит на загальні цілі - RSGP on GP(48) - рефінансування заборгованості у розмірі 17172,50 грн за основним договором № GP -6343523, укладеним з АТ «Банк Ренесанс Капітал»

Як вбачається з графіку платежів, який міститься в кредитному договорі № GP -7472472 від 23.02.2015, позичальник зобов`язався до 24 числа кожного календарного місяця, починаючи з 24.02.2015 до 24.02.2019, здійснювати погашення заборгованості за кредитом фіксованим платежем у розмірі 722,30 грн та 721,85 -останній платіж, до якого входять суми для погашення основної частини кредиту, що підлягає поверненню, плата за річною процентною ставкою та щомісячна плата за обслуговування кредиту (комісія) у розмірі 254,08 грн.

Встановлено, що ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в обумовленому порядку і розмірі.

9 липня 2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося в результаті реорганізації шляхом приєднання до ПАТ «Перший український міжнародний банк», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статутом АТ «Перший український міжнародний банк», у зв`язку з чим позивач став правонаступником усіх прав та обов`язків первісного кредитора .

Позивачка, звертаючись до суду з даним позовом, зазначає, що позивачем у порушення вимог ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» не повідомлено у письмовій формі про обставини зазначені у цій статті, а саме: не ознайомили з останньою чинною редакцією Умов з усіма змінами, які розміщуються на сайті банку. Крім того зазначає, що не мала часу детально ознайомитися з кредитним договором за такий короткий строк, договір містить дрібний шрифт. У зв`язку з цим вважає, що таким чином банк навмисно ввів її в оману щодо обставин, які мають істотне значення. Також зазначила, що встановлення комісії за обслуговування кредиту 1,35 % є неправомірним, як є несправедливими і умови кредитного договору, щодо послуг кредитування із нав`язаною відповідачем страховою компанією.

На що суд зазначає наступне.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Пунктом 2 ч. 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача договір може бути визнаним недійсним у цілому.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказів того, що оспорюваний договір містить умови, які є несправедливими, у зв`язку з чим він повинен бути визнаний недійсним, позивачем суду не надано.

До того ж, умови, передбачені ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», викладені у підписаному сторонами кредитному договорі, укладеному у письмовій формі.

Крім того, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач погодився укласти договір на умовах, визначених у ньому, що підтверджується його підписом на договорі кредиту.

Посилання позивача на те, що під час укладення кредитного договору вона його не прочитала, нічим не підтверджене, а тому безпідставне. Підписуючи кредитний договір, позивач чітко засвідчила факт ознайомлення з його умовами та свою згоду на отримання послуги на цих умовах, зокрема на укладення договору страхування.

Як вбачається із заяви на отримання кредиту, позичальнику відомо, що укладення договору страхування не є обов`язковою умовою отримання кредиту в банку, що таку послугу обрано позичальником за власною ініціативою з числа запропонованих, що відносини за договором страхування виникають виключно між страхувальником та страховиком ПрАТ «УАСК«АСКА ЖИТТЯ».

Щодо незгоди позивача з встановленням у кредитному договорі плати за обслуговування кредитної заборгованості, суд зазначає, що заборгованість з плати за обслуговування кредиту не є предметом спору, тому не може бути підставою для скасування кредитного договору.

Виходячи з наведеного та враховуючи те, що на момент вчинення оспорюваного правочину судом не було встановлено недодержання сторонами вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України та ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», правових підстав для визнання кредитного договору недійсним немає.

Керуючись ст.ст.203, 204, 215, 256, 261 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 272 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Усатова І.А.