Справа № 509/6243/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання: Степанової Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу № 509/6243/23 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач та просив стягнути матеріальну шкоду з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на свою користь в розмірі 45 156 грн., та збитки (інфляційні втрати, пеню, 3% річних) заподіяні несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання від 15.12.2020 року до дати ухвалення судового рішення, з ОСОБА_2 на свою користь різницю між матеріальним збитком та страховою сумою в розмірі 4 197 грн., також вирішити питання щодо судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.10.2020 року за адресою: Одеська область, с.Сухий Лиман, Мичуринський провулок відбулася ДТП за участю транспортного засобу Range Rover Sport · д.н.з. НОМЕР_1 та транспортним засобом DAF XF 106.460 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Постановою Ізмаїльського районного суду Одеської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП, накладено стягнення, постанова набрала законної сили. На момент пригоди транспортний засіб DAF XF 106.460 д.н.з. НОМЕР_2 було застраховано полісом ЕР200383837 виданий ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУПП».

Позивач звернувся з повідомленням в СК, в подальшому судовий експерт ОСОБА_3 оглянув пошкоджений автомобіль в присутності власника та представника страховика, було складений відповідний висновок вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 134 197 грн. 15.12.2020 року страховик виплатив 84 844, 26 грн., проте позивач вважає що дана сума не відповідає дійсній виплаті, та експертне дослідження страхової не є висновком, тому посилатися на розрахунки СК не є за доцільне. Оскільки завдані збитки позивачу в повній мірі не були відшкодовані, тому з СК необхідно стягнути 45 156 грн., а різницю між матеріальною шкодою та сумою страхового відшкодування має сплатити ОСОБА_2 4 197 грн.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.10.2023 року відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

06.11.2023 року представником відповідача ПрАТ СК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» адвокатом АО «Пі.Ес.Лоєрс» Пилипець А.Ю. подано відзив на позов яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_1 , у разі задоволення позовних вимог зменшити витрати на правничу допомогу до 2000 грн. Також в відзиві просили суд проводити розгляд справи за відсутності їх представника враховуючи відзив та долучені документи до нього.

В обґрунтування відзиву представник СК зазначив, що після ДТП за участю позивача з метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу LAND Rover д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням зносу ОСОБА_2 було замовлено проведення відповідних оцінювань в ТОВ «ЕАК Фаворит». Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 23014 від 03.12.2020 року, завданого власнику КТЗ що був складений ТОВ «ЕАК Фаворит» вартість матеріального збитку складає 101 813, 11 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини. Тому сума страхового відшкодування у розмірі 84 844, 26 грн. за вирахуванням ПДВ на запчастини і була виплачена позивачу. В свою чергу у відповідача відсутній обов`язок приймати до уваги наданий позивачем висновок № 6698, оскільки згідно закону визначений вичерпний перелік випадків, коли потерпілий має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку. Проте відповідачем у законом передбачений строк було організовано огляд транспортного засобу, про що складено відповідний акт огляду та здійснено страхове відшкодування. Тобто це все вказує на необґрунтованість заявлених позовних вимог, різницю між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування повинен сплачувати лише винуватець ДТП, тому страхова компанія до решти збитків в даному випадку не має відношення. Також представник зазначив що дана справа не є складною, правовідносини які склалися не потребують дослідження великого обсягу нормативно-правової бази, адже регулюються одним законом, тому сума за правову допомогу не є такою що відповідає критерієм реальності та співмірності. До відзиву долучено копію ордеру та свідоцтва адвоката, копію звіту № 23014, копію полісу та докази направлення відзиву сторонам.

В свою чергу 18.12.2023 року від представника позивача подано відповідь на відзив, згідно якого зазначає, що саме висновок експерта має бути врахований при розгляді справи, а не звіт наданий стороною позивача.

Відповідно до сторінки 3 звіту ЕАК ФАВОРИТ, зазначено, що розрахунок здійснений на підставі акту огляду складеного представником відділу врегулювання збитків страховика та Фотоматеріалів. При чому огляд здійснювався 27.10.2023 року представником страховика Олександром Недялковим, який не є експертом та кваліфікації оцінювача не має, а також судовим експертом Федотовим Ф.В., який здійснював огляд автомобіля на замовлення позивача, копія кваліфікаційного свідоцтва судового експерта № 851 міститься в додатках до висновку судового експерта Федотова Ф.В. № 6888 від 31.10.2023 року.

В подальшому висновок судового експерта Федотова Ф.В. був наданий страховій компанії з вимогою здійснювати страхове відшкодування на підставі цього висновку, однак страхова компанія вирішила все ж таки скористатись послугами експерта, для чого через асистуючу компанію Фаворит замовила огляд автомобіля RANGE ROVER Sport з номерним знаком НОМЕР_1 у оцінювача Фонду Державного Майна Бурмістра В.В., замовлення № 23014, яке було створене 11.11.2020 року, тобто через 19 днів після того, як відбулась ДІЛ та автомобіль вже був оглянутий представником страховика, а строк, визначений ст. 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наданий для огляду пошкодженого автомобіля сплинув.

ОСОБА_4 оглянув автомобіль RANGE ROVER Sport з номерним знаком НОМЕР_1 лише 24.11.2020 року та склав акт огляду, відповідно до якого на момент огляду автомобіль RANGE ROVER Sport з номерним знаком НОМЕР_1 відновлений. Але і це не зупинило страхову компанію від шахрайських дій, і звіт про оцінку без огляду автомобіля експертом все ж таки був замовлений у ФАВОРИТ, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля RANGE ROVER Sport з номерним знаком НОМЕР_1 склала 84 844, 26 гривень.

Згідно п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Однією з вимог, передбачених Методикою, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики, а саме: технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ: його комплектність: укомплектованість: технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначивши) експертизу (залучив(ла) експерта). у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Таким чином вважає звіт ЕАК ФАВОРИТ є неналежним доказом у справі оскільки виконаний з недодержання вимог методики. В той час як зважаючи на норми ст. ст. 77-80 ЦПК України, указаний Висновок судового експерта Федотова Ф.В. є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом підтвердження позовних вимог позивача. Викладене у відзиві вважає недопустимим.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, оскільки буде перебувати в іншому суді при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Правом на подачу відзиву скористалося ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», представник позивача подав відповідь на відзив.

Від відповідача ОСОБА_2 відзиву, клопотань чи заяв на адресу суду не надходило.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не осіб які не з`явилися за наявними матеріалами справи.

З`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши кожний окремо та у їх сукупності й взаємозв`язку, суд дійшов наступного висновку.

Право особи на судовий захист гарантовано статтею 55 Конституції України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

За приписом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст.13та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому за змістом ч.6 ст.82 ЦПК України: вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правовідносини що склалися між сторонами регулюються нормами спеціального закону Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Судом встановлено, що 23.10.2020 року за адресою: Одеська область, с.Сухий Лиман, Мичуринський провулок відбулася ДТП за участю транспортного засобу Range Rover Sport · д.н.з. НОМЕР_1 та транспортним засобом DAF XF 106.460 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.02.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили 10.03.2021 року.

Згідно п.34.2 ст. 34 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (редакція закону станом на дату виникнення правовідносин).

ОСОБА_2 з метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу LAND Rover д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням зносу замовив проведення відповідних оцінювань в ТОВ «ЕАК Фаворит».

17.10.2020 року складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) за участю позивача, який в свою чергу був ознайомлений з даним актом.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 23014 від 03.12.2020 року, завданого власнику КТЗ що був складений ТОВ «ЕАК Фаворит» вартість матеріального збитку складає 101 813, 11 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини.

На момент ДТП транспортний засіб DAF XF 106.460 д.н.з. НОМЕР_2 було застраховано полісом ЕР200383837 виданий ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність правопорушника була застрахована ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп», з вини останнього відбулась дорожньо-транспортна пригода, тобто мав місце страховий випадок, у зв`язку із чим у ПрАТ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виник обов`язок по відшкодуванню завданої шкоди у відповідності до ліміту відповідальності страхова шкода на одного потерпілого складає 130 000, 00 грн.

З метою отримання компенсації спричинених збитків, позивач звернувся до СК і надав Страховику письмове повідомлення про настання страхового випадку та заяву на виплату страхового відшкодування.

Сума страхового відшкодування у розмірі 84 844, 26 грн. за вирахуванням ПДВ на запчастини і була виплачена позивачу. Вказане зазначається і ОСОБА_1 в позовній заяві.

Відповідно до правового висновку BC/KЦС від 21.02.2021 у справі № 760/19377/15: «Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України^ відшкодування потерпілому різниці між Фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування

При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України..»

Законом визначений вичерпний перелік випадків, коли потерпілий має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку.

Зокрема, згідно п. 34.3. ст. 34 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Суд зазначає, що ОСОБА_2 у передбачений Законом строк було організовано огляд транспортного засобу, про що складено відповідний акт огляду та в подальшому здійснено страхове відшкодування.

Виходи з положень Закону, потерпілий не був наділений правом самостійно обирати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд зазначає, що страхове відшкодування було виплачено потерпілому позивачу у справі на підставі розрахунку викладеному у Звіті, який в свою чергу проводився на підставі протоколу огляду спеціалістом СК «Княжа» та фотододатками.

Проте не погоджуючись із звітом та сумою збитку позивач в основу розрахунку збитку ставить поданий ним висновок експерта № 6888.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що матеріали цивільної справи містять суперечливі один одному докази, які визначають розмір відновлювального ремонту автомобіля позивача, а отже і розмір страхового відшкодування, яке мало бути сплачено відповідачем позивачу, що зумовлює необхідність оцінки судом таких доказів на предмет їх належності, допустимості та достатності для вирішення справи по суті. Здійснюючи таку оцінку, суд приходить до висновку про необхідність покладення в основу розрахунку страхового відшкодування саме звіту, проведеного на замовлення відповідача, ґрунтуючи свою правову позицію на наступному.

Так, дії страховика щодо визначення розміру страхового відшкодування регулюються в тому числі і положеннями ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно яких у страховика є обов`язок протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Вказане було дотримано стороною СК.

Разом з тим, в поданому висновку експерта, який позивач вважає належним доказом по справі не зазначено, що такий працівник СК брав участь при огляді пошкодженого транспортного засобу, не заперечував проти результатів огляду та обставин, встановлених в його ході. За таких умов, складений на замовлення потерпілого експертний висновок не може бути обов`язковим для страховика при розрахунку останнім суми страхового відшкодування.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04 листопада 2020 року (справа № 904/684/18) наголосив: «якщо у висновку експерта відсутні відомості про попередження (обізнаність) його про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 цього Кодексу, то такий висновок є недопустимим доказом», в зв`язку з чим не приймається судом при розгляді справи.

При цьому, позивач та його представник, який жодного разу не з`явився в судове засідання не зверталися до суду з клопотанням щодо проведення судової експертизи з метою усунення протиріч між звітом та висновком.

На підставі викладеного, зважаючи що сума страхового відшкодування була виплачена потерпілій стороні, вимога про стягнення різниці між вже раніше сплаченим страховим відшкодуванням та страховою сумую не підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача пені та 3% річних на суму заборгованості, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п.34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

При цьому, згідно з п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ч.1 ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Проте, як встановлено судом, 15.12.2020 року страховик виплатив 84 844, 26 грн. за вирахуванням ПДВ на запчастини і була виплачена позивачу. Вказане зазначається і ОСОБА_1 в позовній заяві, а тому така вимога позивача не підлягає до задоволення.

Також не може бути стягнуто з ОСОБА_2 різниця у розмірі 4 197 грн., оскільки фактичний розмір завданої шкоди і сума страхового відшкодування не відповідають розрахункам, які вказані позивачем на основі висновку експерта, який в свою чергу визнано неналежним доказом по справі.

Щодо розподілу судових витрат у справі, у відповідності до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 22, 1187, 1194, 999, 1192, 1172, 1166 ЦК України, ст.ст. 22, 9, 36, 29, 28, 41, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 76-81, 141, 263-265 ЦПК України

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 09.02.2024 року

Головуючий: Є. М. Панасенко