Провадження № 2/161/331/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

при секретарі судового засідання Шарунович К.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу №161/17987/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені,

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2023 року на адресу суду надійшов вказаний позов.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 11.01.2017 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. В шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 25.03.2019 р між позивачем та відповідачем був укладений нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на дитину, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов`язання в добровільному порядку сплачувати на утримання дитини аліменти щомісячно протягом перших 12 місяців (з 25.03.2019 до 25.03.2020) по 3 800,00 грн, але не менше 1,5 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 26.03.2020 до повноліття дитини 1,25 % розміру прожиткового мінімуму.

За період з 01.08.2022 по 30.09.2023 утворилася заборгованість за аліментами у розмірі 49 132,50 грн. та також пеня у розмірі 19 132,50 грн.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи.

9 листопада 2023 року відповідач долучив до матеріалів справи довідку про сплату аліментів.

7 грудня 2023 року представник позивача надав додаткові пояснення, з якими долучив до матеріалів справи довідку ДВС, де зазначено суму заборгованості по аліментах станом на 03.12.2023 39 312,66 грн.

Ухвалою суду від 12 грудня 2024 року суд перейшов від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом у цивільній справі.

03.01.2024 представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, а саме просив стягнути з відповідача 59 756,25 грн. заборгованості за аліментами за період з 01.08.2022 по 31.12.2023, 59 756,25 грн. пені за період з 01.09.2022 по 31.12.2023.

З врахуванням вимог ст. 49 ЦПК України суд ухвалив прийняти заяву про збільшення розміру позовних вимог, оскільки заява подана позивачем на відповідній стадії, позивач не обмежений у праві на вчинення даної процесуальної дії, заява, не тягне за собою зміни підсудності.

Представник позивача та відповідач подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав.

Судом встановлено, що 25.03.2019 між позивачем та відповідачем був укладений нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на дитину, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов`язання в добровільному порядку сплачувати на утримання дитини аліменти щомісячно протягом перших 12 місяців (з 25.03.2019 року до 25.03.2020 року) по 3 800,00 грн, але не менше 1,5 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 26.03.2020 року до повноліття дитини 1,25 % розміру прожиткового мінімуму (а.с. 10-12).

На даний час у відповідача наявні 59 756,25 грн. заборгованості за аліментами за період з 01.08.2022 по 31.12.2023, 59 756,25 грн. пені за період з 01.09.2022 по 31.12.2023.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року №333/6020/16 сформовано таку правову позицію.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК.

Так, в даних правовідносинах матеріалами справи підтверджено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, що є підставою для застосування до нього відповідальності за прострочення їх сплати.

Наданий позивачем розрахунок відповідачем не спростований і приймається судом при визначенні розміру заборгованості.

На підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.10.2022 у справі №161/11557/22 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 за період з 01 травня 2021 року по 30 червня 2022 року у розмірі 48 012,50 грн., а також пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 48 012,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні ВДС у місті Луцьку Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист №161/2564/21 від 13.04.2022 про стягнення з ОСОБА_2 62 525,81 грн аліментів на утримання дитина та 62 000,00 грн. пені за прострочення сплати аліментів, виконавчий лист №161/11557/22 від 07.12.2022 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 96 025,00 грн.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по сплаті аліментів на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 за період з 01.08.2022 по 31.12.2023 у розмірі 59 756,25 грн., а також пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 59 756,25 грн. Підстав зменшувати цю суму на підставі ч.2 ст.196 СК України суд не знаходить, оскільки відповідних клопотань сторона відповідача суду не заявляла, а його матеріальний стан, як це встановлено судом, дозволяв відповідачу своєчасно та у повному обсязі сплачувати аліменти. Доказів того, що сімейний стан відповідача не дозволяв йому вчасно сплачувати аліменти, він також не надав.

Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору у розмірі 1 073,60 грн., як особа звільнена від його сплати, тому цю суму слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.141, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів на утримання їх спільного сина ОСОБА_3 за період з 01.08.2022 по 31.12.2023 у розмірі 59 756 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят шість) грн. 25 коп., а також пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 59 756 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят шість) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Судові витрати позивача залишити за нею.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк