У Х В А Л А

12 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 759/11913/16

провадження № 61-16270ск23

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світлани Миколаївни, заінтересована особа, - комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва»,

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2023 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний Суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2023 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 , залишено без руху, надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, а саме, запропоновано надіслати до суду докази отримання повного тексту постанови апеляційного суду або подати іншу обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій вказати поважні причини пропуску строку та належні докази (документи), які це підтверджують; подати нову редакцію касаційної скарги, яка відповідатиме вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в якій необхідно зазначити правильну назву суду до якого подається касаційна скарга, наявність чи відсутність у заявника зареєстрованого електронного кабінету, зазначити відомості про усіх осіб, які беруть участь у справі; сплатити судовий збір та подати платіжне доручення.

15 січня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний Суд» надіслав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги.

ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та належні докази отримання повного тексту постанови апеляційного суду; нову редакцію касаційної скарги з доказами надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи.

Крім того, в заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 виклав клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Клопотання мотивоване тим, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги перевищує п`ять відсотків річного доходу ОСОБА_1 за попередній 2022 календарний рік. А тому, на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» заявник має право на звільнення від сплати судового збору. На підтвердження майнового стану ОСОБА_1 надав довідку Київського міського центру зайнятості про надання статусу безробітного та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу по 3 квартал 2022 року.

Частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Надана ОСОБА_1 довідка з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків не є належним доказом, оскільки містить інформацію про відсутність доходів з 1 кварталу 2022 року по 3 квартал 2022 року, тобто вказана довідка не підтверджує розмір річного доходу заявника чи його відсутність за попередній календарний рік, що передує року звернення з касаційною скаргою.

Крім того, вказана довідка не дає змоги у повній мірі оцінити майновий стан ОСОБА_1 . Саме по собі посилання на майновий стан, без надання відповідних доказів не є достатніми підставами для звільнення заявника від сплати судового збору, оскільки зазначене в жодній мірі не характеризує його майновий стан.

Особа, яка подає заяву про звільнення від сплати судового збору, з урахуванням вимог статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази (наприклад, довідка про доходи за календарний рік, який передує року подання до суду касаційної скарги, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо) на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановлених законодавством порядку та розмірі.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлено законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року становив 2 684,00 грн.

Таким чином, судовий збір за подання касаційної скаргу у даній справі становить 536,80 грн (2 684,00 грн х 0,2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007. Найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до суду надається оригінал документа, що підтверджує його сплату (стаття 6 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати до суду касаційної скарги належні докази, що підтверджують майновий стан або сплатити судовий збір та надати оригінал платіжного документа.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 389 цього Кодексу касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Верховний Суд зазначає, що право особи на оскарження судового рішення є однією із складових права на справедливий суд, що гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України. Водночас згідно з цивільним процесуальним законом оскарження судового рішення в суді касаційної інстанції вимагає від заявника належного обґрунтування касаційної скарги.

ОСОБА_1 подає касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року.

Однак зі змісту касаційної скарги вбачається, що вона стосується лише ухвали суду апеляційної інстанції, а підстав щодо оскарження постанови суду апеляційної інстанції та їх обґрунтувань ОСОБА_1 не зазначає.

Тому, заявнику необхідно подати нову редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із зазначенням конкретної (конкретних) підстави (підстав) касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України та її (їх) належним обґрунтуванням.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав продовження строку для усунення вказаних вище недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 травня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко