справа № 754/350/23
провадження № 22-ц/824/5462/2024
головуючий у суді І інстанції Галась І.А.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування доводів позову вказував, що на підставі акта ЖЕД-310 від 4 липня 2022 року комісією представників ЖЕКА, було встановлено факт залиття ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 при проведенні ремонтних робіт у ванній кімнаті і відриву там крану на трубі. В наслідок відриву крану в квартирі АДРЕСА_2 було затоплено декілька квартир поверхами нижче, в тому числі і квартира позивача. Три свідки, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ще декілька осіб можуть підтвердити даний факт. Даним актом фактично доведено вину власника квартири АДРЕСА_2 , та і він сам не спростовує це.

ОСОБА_1 зазначав, що спір виник по суті збитків, внаслідок чого він звернувся до Бюро експертиз, яке має діючу ліцензію і досвід даних оцінок. Звітом про незалежну оцінку визначена сума 119 680 грн. Власник квартири АДРЕСА_2 не згоден з сумою, та уникає переговорів до цього часу. Відповідачу було написано лист та направлено рекомендованим по пошті, але відповіді не отримано. При зустрічі із власником виник конфлікт, та погрози зі сторони власника квартири АДРЕСА_2 . Позивач має відео доказ даної зустрічі. Враховуючи, що пройшло з літа досить строку в очікуванні реакції від власника квартири АДРЕСА_2 , позивач просив відкрити провадження по даному факту та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 про відшкодування шкоди залишено без задоволення.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову вказавши на те, що акт ЖЕД 310 не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вказаний акт складений правильно і є типовим, а отже є належним доказом завдання майнової шкоди відповідачами.

Зазначає, що з метою ухилення від компенсації відповідачі переоформлюють частки квартири.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що акт від 4 липня 2022 року не містить висновків про винну особу та обсяги робіт, необхідні для усунення наслідків залиття; в актах відсутні відомості про обстеження квартири відповідача, хоча саме технічну несправність сантехнічного обладнання, встановленого в цій квартирі, комісія визнала причиною аварій. Крім того, суд також вказав на те, що матеріали справи не містять документів, які підтверджують право власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 за відповідачами.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_5 та членам її сім`ї ОСОБА_1 в рівних долях належить квартири за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 12 березня 2007 року відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації.

За даними технічної характеристики квартира за адресою: АДРЕСА_4 , жилою площею 30,4 кв.м та складається з двох кімнат 18.9 кв.м та 11.5 кв.м, кухні - 7.8 кв.м, ванної кімнати - 2.6 кв.м, вбиральні - 1.0 кв.м, коридору - 7.2 кв.м, балконом -1.86 кв.м. Загальна площа квартири - 50.86 кв.м.

Відповідно до змісту акта від 4 липня 2022 року, затвердженого Начальником ЖЕД -310 Т. Давидок, вбачається, що комісія у складі головного інженера Данильчук С.В., майстра технічної дільниці ОСОБА_7 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_8 склали акт на підставі звернення мешканця квартири АДРЕСА_5 на предмет залиття в вище розташованій квартирі АДРЕСА_2 , яке відбулося 30 червня 2022 року. Комісійним обстеженням 4 липня 2022 року встановлено в коридорі на стінах та оселі вологі плями від залиття приблизно 2 кв.м (на стінах та стелі декоративна плитка); на кухні на стелі вологі плями площею приблизно 0,5 кв.м (стеля пофарбована); у маленькій кімнаті, на стінах по периметру вологі сліди від залиття з частковим відшаруванням шпалер (приблизно 10 кв.м). На стелі вологі плями приблизно 0,5 кв.м; у великій кімнаті на стінах вологі плями приблизно 3 кв.м з частковим відшаруванням шпалер, на стелі вологі плями по периметру кімнати приблизно 1,5 кв.м (стеля пофарбована). Залиття квартири АДРЕСА_5 відбулося з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 , у зв`язку із тим, що при проведені демонтажу у ванній кімнаті облицювальної плитки сталося відшарування значної частини кахельної плитки із матеріалом, на якій вона кріпилася, та її подальше падіння на шарів кран на трубі ГВП, що призвело до його пошкодження та відриву.

Згідно з висновком ТОВ «Експерт ІН» в особі оцінювача Р.А.Новічевського складений станом на 23 серпня 2022 року ринкова вартість об`єкта оцінки- Матеріальних збитків, нанесених внаслідок затоплення двокімнатної квартири, загальною площею 50,86 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 розрахована з використанням витратного підходу, складає 119 680 гривень.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно з ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені цивільним законодавством.

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006 року №45, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі У ч. 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Так, відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем на підтвердження факту залиття належної йому квартири з вини відповідачів та розміру завданої шкоди були надані письмові докази, а саме: акт від 4 липня 2022 року, затверджений Начальником ЖЕД -310 Т. Давидок та висновок ТОВ «Експерт ІН» в особі оцінювача Р.А. Новічевського складений станом на 23 серпня 2022 року, відповідно до якого ринкова вартість об`єкта оцінки- матеріальних збитків, нанесених внаслідок затоплення двокімнатної квартири, загальною площею 50,86 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 розрахована з використанням витратного підходу, складає 119 680 грн.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме відповідачі у справі є власниками або користувачами квартири, із якої відбулось затоплення.

Так, у клопотанні позивача про залучення в якості співвідповідача ОСОБА_3 зазначено, що ОСОБА_3 викупив квартири АДРЕСА_6 згідно договору купівлі-продажу від 30 серпня 2022 року за № 958, а тому є власником квартири (а.с.86).

Однак, позивач не долучає належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин.

У матеріалах справи відсутні будь-які пояснення зі сторони відповідачів.

Так, апеляційним судом з метою належного повідомлення відповідачів про розгляд справи було неодноразово направлено запити до відповідних установ.

Направлено до Головного управління ДМС у м. Києві щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних щодо відповідачів у справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Однак, 12 грудня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла відповідь на запит Головного управління ДМС у м. Києві, із якої вбачається, що є багато осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а тому для наведення довідки необхідно вказати повну дату народження або інші персональні дані цих осіб. В той же час, в матеріалах справі відсутні будь-які персональні дані та повна дата народження ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Також, із відповіді вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований з 18 квітня 1989 року за адресою: АДРЕСА_7 .

Було також направлено запит до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з метою отримання інформації щодо реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , однак було отримано відповідь, що є багато осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а тому для наведення довідки необхідно вказати повну дату народження або інші персональні дані цих осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції не вповноважені самостійно збирати докази у справі, тоді як саме позивач зобов`язаний був вжити всіх необхідних заходів з метою збирання доказів на підтвердження наявності між сторонами спірних правовідносин.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги є недоведеними, а тому не підлягають до задоволення з підстав, що зазначені в позовній заяві, оскільки стороною позивача не доведено, що саме внаслідок неналежного утримання майна ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , як користувачами чи власниками кв. АДРЕСА_6 була завдана шкода.

Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Таким чином, судом апеляційної інстанції перевіряється правильність висновків першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права та не може бути скасовано з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, а тому суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 80, 82, 367, 369, 374, 375 України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 серпня 2023 року року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в статті 389 ЦПК України.

ГоловуючийТ.О. Писана
СуддіК.П. Приходько

С.О. Журба