Провадження № 2/205/367/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Леонідівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позивач є єдиним сином померлої, спадкоємцем першої черги і спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців за заповітом чи законом немає. Вказує, що позивач, як спадкоємець за заповітом претендує на спадок ОСОБА_3 , а саме: на все її майно. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Посилається на те, що 13 липня 2023 року він звернувся до приватного нотаріуса ДМНО Стаднік І.Л. з заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , але приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути вирішено судом. Зазначає, що ОСОБА_1 перебував тривалий час за межами України, став громадянином держави Ізраїль та постійно проживав там, і через складну військову ситуацію, політичну кризу в Державі Ізраїль, а також постійні ракетні обстріли та військові дії на території України об`єктивно неможливо було вирішити питання щодо подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного він звернувся до суду з цим позовом, в якому просив визнати поважними причини пропуску строку прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в два місяця з моменту набрання рішенням законної сили.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

09 листопада 2023 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. належним чином завіреної копії спадкової справи №28/2023 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 січня 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_4 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Від представника відповідача ОСОБА_5 надійшла заява про проведення розгляду справи без участі їх представника, в якій просила прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства на підставі матеріалів, що знаходяться у справі.

Третя особа у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення чи розгляд справи без її участі не надала, лише на виконання ухвали суду надала завірену належним чином копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, та виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 24 грудня 1960 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 одружились, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_1 , виданим Ленінським районним ЗАГС м. Дніпропетровська, про що зроблено запис №1692, а після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а. с. 14).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим Ленінським районним ЗАГС м. Дніпропетровська, про що зроблено відповідний запис №2590 (а. с. 15).

Матеріалами справи підтверджено, що 03 вересня 1976 року ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_3 , виданим Красногвардійським районним відділом ЗАГС м. Дніпропетровська, про що зроблено запис №1199, а після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище « ОСОБА_8 » (а. с. 16).

Також судом встановлено, що 30 січня 1980 року ОСОБА_10 та ОСОБА_9 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_4 , повторно виданим відділом ЗАГС Жовтоводського міськвиконкому 10 липня 1984 року, про що зроблено запис №27, а після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_11 » (а. с. 17).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Бабушкінського районного народного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 1985 року було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , що підтверджується випискою №2-72 від 1988 року з рішення Бабушкінського районного народного суду м. Дніпропетровська (а. с. 18).

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_5 , виданим Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено відповідний актовий запис №102 (а. с. 13).

Крім того, ОСОБА_3 за своє життя зробила розпорядження від 07 квітня 1999 року, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом, який посвідчено державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Ужвою Т.М. та зареєстрований в реєстрі за №2-2023 (а. с. 19).

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 листопада 2016 року, яке видано приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніною І.О. та зареєстровано в реєстрі за №1053, ОСОБА_3 , як спадкоємцю майна ОСОБА_12 , належить домоволодіння АДРЕСА_1 (а. с. 20).

Право власності на вищевказане домоволодіння було зареєстровано за ОСОБА_3 , що підтверджується витягом №73388882 від 19 листопада 2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 21).

Крім того, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 грудня 1994 року, виданого Виробничим об`єднанням Південного машинобудівного заводу, ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_3 , яка була зареєстрована на праві приватної власності і записана у реєстрову книгу за №17п-17 (а. с. 28).

В матеріалах справи також наявна постанова приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 липня 2023 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з пропущенням спадкоємцем строку для прийняття спадщини (а. с. 30).

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до змісту ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 2 статті 1220 ЦПК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу)

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17

Судом встановлено, що позивач пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно із п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, у тому числі спадкової справи №28/2023, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , її син ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, а також єдиним спадкоємцем першої черги за законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином Держави Ізраїль, що підтверджується копією паспорту № НОМЕР_6 , де проживає та зареєстрований, а до позовної заяви було надано докази його перебування за межами України (а. с. 34-54).

Також суд бере до уваги, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан, дія якого наразі продовжена.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Суд вважає, що введення на території України воєнного стану, перебування за межами України, є обставинами, які перешкодили позивачу своєчасно реалізувати право на прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, позивач пропустив строк прийняття спадщини, та враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними та визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись до нотаріуса, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, але в своїй позовній заяві, поданій до суду не зазначив, що бажає стягувати сплачений судовий збір з відповідача, тому судовий збір у сумі 1 073,60 грн. не підлягає стягненню.

Керуючись ст. ст. 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 335, 344 ЦПК України ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1268-1270, 1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Леонідівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Дніпровська міська рада, , місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75.

Третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Леонідівна, місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Суддя: Т.П. Терещенко