Номер провадження: 22-ц/813/1985/24
Справа № 493/795/23
Головуючий у першій інстанції Ільніцька О.М.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Назарова М.В., Коновалова В.А.,

за участю секретаря судового засідання Пухи А.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач Приватне підприємство « Левчик »

розглянув в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 17 липня 2023 року, постановлена у складі судді Ільніцької О.М., у приміщенні того ж суду

у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Левчик» про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення, що оскаржується

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 17 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Левчик» про розірвання договору оренди земельної ділянки повернуто позивачу, у зв`язку з тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, а саме не зазначив ціну позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду від 17 липня 2023 року та направити цивільну справу до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження.

В обґрунтування скарги представник послався на те, що при прийняті рішення про залишення позову без руху судом порушені вимоги ч. 2 ст. 185 ЦПК України, оскільки в ухвалі про залишення позову без руху судом не зазначений спосіб усунення недоліків, а тому на виконання цієї ухвали сторона позивача з власної ініціативи та розуміння сутності недоліку витребувала витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок щодо вартості належної на праві приватної власності позивачу земельної ділянки.

Однак не зрозуміло, що конкретно сторона позивача не виконала, яку вимогу закону.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», - «Суддя вправі відмовити у відкритті провадження по справі лише з підстав передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав».

Однак, судом проігнорована наведена позиція та прийняте оскаржуване рішення, чим порушено право позивача на звернення до суду за захистом його права.

Щодо явки сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний розгляд вказаної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень статтей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам статтей 175 та 177 ЦПК України.

В статті 175 ЦПК України викладені вимоги до позовної заяви.

Частиною третьою статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина четверта статті 177 ЦПК України).

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи (частина друга статті 176 ЦПК України).

Відповідно до преамбули Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі Закон № 3674 VI) цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтею 2 Закону № 3674 VI визначено, що платники судового збору це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону № 3674 VI).

Згідно з частинами першою третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За матеріалами справи, 08 червня 2023 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 09 червня 2023 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Левчик» про розірвання договору оренди земельної ділянки з підстав її невідповідності вимогам статтей 175 ЦПК України, а саме не зазначено ціну позову.

На виконання вимог ухвали, представником позивача подана заява про надання витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок щодо вартості належної на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки, проте не жодних посилань про ціну позову не містить.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 17 липня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу, оскільки вимоги ухвали про залишення позову без руху ОСОБА_1 виконано не було, а тому з підстав, передбачених частиною третьою статті 185 ЦПК України суд повернув позовну заяву позивачу.

Предметом позову ОСОБА_1 у даній справі є розірвання договору оренди земельної ділянки.

Пунктом 8 частини першої 1 статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці. Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Визначення майнового права наведено в статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», згідно з якою майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Згідно із частиною першою статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Аналогічне визначення містить і стаття 1 Закону України «Про оренду землі».

З огляду на зазначені вище положення законодавства, а також приписи абзацу сьомого пункту 2 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 317 ЦК України, право оренди є речовим правом на нерухоме майно, похідним від права власності та притаманним саме власнику такого майна.

Як вбачається з матеріалів апеляційного провадження, правовідносини сторін врегульовані договором оренди земельної ділянки. Предметом позову у даній справі є вимога про розірвання договорів оренди земельної ділянки, строк дії яких не закінчився, а відтак вирішення спору вплине на майнові права сторін спору.

Тобто позов, поданий ОСОБА_1 , є майновим та відповідно до положень пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову має визначатися сукупністю платежів за користування майном (земельною ділянкою) протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Висновок суду першої інстанції про те, що позовна заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог статті 175 ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню позивачу відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Подана представником ОСОБА_2 заява на виконання ухвали від 09.06.2023, про надання витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок щодо вартості належної на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 земельної ділянки не свідчить про її виконання, оскільки не містить відомостей щодо ціни позову відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Повернення без розгляду позовної заяви не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовною заявою, яка оформлена відповідно до вимог статтей 175 та 177 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції. Що не позбавляє позивача права на звернення до суду при виконанні вимог пункту 8 частини першої 1 статті 176 ЦПК України яким передбачено, що ціна позову визначається у позовах про розірвання договору найму (оренди) - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 369, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 17 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2024 року.

Головуючий: В.В. Кострицький

Судді: М.В. Назарова

В.А. Коновалова