пр.№2/756/1375/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Луценко О.М.,

при секретарі - Галелюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржина Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлеків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржина Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлеків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів.

Свої вимоги мотивував тим, що 04 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржиною (Гамзатовою А.А.) вчинено виконавчий напис № 3260.

На підставі виконавчого напису № 3260 від 13 вересня 2019 року, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

Позивач, вважає, даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки, під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року.

Однак, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості.

Таким чином, зважаючи на те, що кредитний договір, який наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально і навіть не був підписаний сторонами договору, а також факт його існування став відомий позивачу лише після відкриття виконавчого провадження, наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

У зв`язку з викладеним, просить позов задовольнити та ухвалити рішення, яким:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржиною (Гамзатової) А.А. від 04 вересня 2019 року, зареєстрований у реєстрі за № 3260, про звернення стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна»;

- стягнути з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на його користь кошти у сумі 5 320 гривень 00 копійки, які були стягнуті на підставі виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Представник позивача в судовому засіданні надав та підтримав заяву про збільшення розміру позовних вимог відповідно до якої просила суд позов задовольнити та ухвалити рішення, яким: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржиною (Гамзатової А.А.) від 04 вересня 2019 року, зареєстрований у реєстрі за № 3260, про звернення стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна»; - стягнути з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на його користь кошти у сумі 20900 гривень 19 копійки, які були стягнуті на підставі виконавчого провадження № НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 2684,00грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00грн.

Відповідач до судового засідання не з`явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Явку представника не забезпечив.

Третя особа до судового засідання не з`явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином, до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа до судового засідання не з`явилася про дату, місце та час повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Явку представника не забезпечив.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що 13.09.2019 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржиною А.А. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 3260, яким звернуто до стягнення з позивача на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість у розмірі 25922,57 грн.

На підставі виконавчого напису № 3260 від 13 вересня 2019 року, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

Згідно договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 193/К від 09.02.2018року, право вимоги боргу було відступлено. Згідно договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №193/К від 09.02.2018 від 09.02.2018рокує Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна»

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_1 посилається на те, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги закону, оскільки зазначений виконавчий напис вчинено щодо вимог, які є спірними. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками сторони відповідача, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до нього.

У статті 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.

Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 13 вересня 2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Відповідно до п. 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Укладений між сторонами кредитний договір № 193/К від 09.02.2018 року, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18.

Вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти у сумі 20900 гривень 19 копійки, які були стягнуті на підставі виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно відповіді приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлеків Тетяни Леонідівні, вбачається, що у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 в період з серпня 2021 року по сьогодні з ОСОБА_1 стягнуто 24 392,45грн., які розподілені наступним чином: 20 900,19*грн..- в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем; 2 992,26грн.- в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем; 500,00грн.- в рахунок погашення витрат виконавчого провадження.

З урахуванням того, що оспорюваний позивачем виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, тому підстава, на якій відповідач стягнув з позивача 20900гривень 19 копійку відпала.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають кошти, які були стягнуті на підставі виконавчого провадження № 30054121, в сумі 20 900 гривень 19 копійки.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї,що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: договір про надання правничої допомоги № 05.12/23 від 05.12.2023 року, додаткову угоду №1 до договіру про надання правничої допомоги № 05.12/23 від 05.12.2023 року та платіжною інструкцією.

Загальний розмір витрат на правничу допомогу становить 5000,00 грн.

Матеріалами цивільної справи підтверджується, що представником позивача було подано вказані документи та брав участь у судових засіданнях, а саме: 08.02.2024.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, яка не є складною, тривалість затраченого представником позивачки часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає достатнім розміром стягнення з відповідача на користь позивачки витрат, понесених на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп., а тому заява представника позивачки підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2684,00 гривень судового збору.

Керуючись статтями 15, 16, 18 ЦК України, статтями 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржина Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлеків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 04 вересня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржиною Аліною Анатоліївною, зареєстрований в реєстрі за № 3260, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (адреса місцезнаходження: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6; ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (адреса місцезнаходження: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6; ) на користь ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 20 900 гривень 19копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (адреса місцезнаходження: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6; ) на користь ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2684,00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (адреса місцезнаходження: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6; ) на користь ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи.

Суддя: О.М.Луценко