Справа № 685/1059/23
Провадження № 2/685/27/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представників органу опіки та піклування Віркун Т.В., Яковлевої Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теофіполь справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа Теофіпольська селищна рада як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів

встановив:

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що батьками малолітнього ОСОБА_5 є відповідачка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка є бабою малолітнього ОСОБА_5 , який проживає разом із нею в АДРЕСА_1 , вона піклується та виховує онука, створила належні умови для його проживання та розвитку. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання сина ОСОБА_8 та піклування про нього, вона ніде не працює, гроші, які отримує на дитину від держави витрачає виключно на власні потреби. Нотаріально посвідченими заявами від 20.09.2021 року відповідачка надала згоду на проживання її сина ОСОБА_8 разом із бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_9 в смт Теофіполь та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_8 . Оскільки відповідачка своїх батьківських обов`язків не виконує, не турбується про життя та здоров`я малолітнього сина ОСОБА_8 , не бере участі у його вихованні, а позивач має бажання та змогу опікуватися над дитиною, просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановити над ним опіку та призначити йому опікуном ОСОБА_1 та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання ОСОБА_5 , 2019 року народження, аліменти в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що відповідач взагалі не цікавиться життям та здоров?ям ОСОБА_8 , не приймає участі в його вихованні та утриманні, вона, як його бабуся, опікується ним, доглядає та виховує, однак не може подати жодної заяви, не може його зареєструвати за своїм місцем проживання , оскільки офіційно не призначена опікуном. Вона у 2022 році вже зверталася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача однак сваха - мати відповідача- впросила її дати ще шанс ОСОБА_10 , яка пройшла курс лікування від алкоголізму, вона погодилася, позов за її заявою залишено без розгляду і ОСОБА_8 вона залишила проживати із матір?ю, однак через кілька тижнів зателефонувала сваха та попросила забрати внука, оскільки ОСОБА_10 знову почала вживати алкоголь , дебоширить та налякала ОСОБА_8 . Вона з чоловіком приїхали та забрали внука і з того часу відповідач не телефонує, не цікавиться життям та здоров?ям сина, її мати кілька разів перераховувала по 1 000 грн, однак сама ОСОБА_10 не вітала його, навіть, з Днем народження. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що відповідач просить не позбавляти її батьківських прав, оскільки не могла брати участь у вихованні дитини, так як перебувала пів року на лікуванні від алкогольної залежності у центрі здорової молоді та у отоларингології та щелепно-лицевої хірургії. Відповідач намагається знайти роботу та хоче виховувати сина. Просила у задоволенні позову відмовити.

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти позову, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_6 батьківських прав щодо сина ОСОБА_8 та можливим призначити ОСОБА_11 опікуном над малолітнім ОСОБА_8 , оскільки з 2020 року ОСОБА_8 проживає разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які турбуються про нього та утримують внука. Мати не цікавиться його життя зовсім, не відвідує його, не надає допомоги на утримання. Для того, щоб ОСОБА_8 постави на облік у лікаря, записати до школи та в будь-яких інших життєвих ситуаціях необхідне представництво його інтересів або батьками, або опікунами. Батько ОСОБА_8 помер, мати не приймає участі у його житті, тому виникла необхідність призначити йому опікуна. Вважає, що задоволення позову буде відповідати інтересам саме ОСОБА_8 .

Вислухавши пояснення сторін та покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).

У статті 7, 155 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В судовому засідання свідок ОСОБА_14 показала, що вона працює лікарем-педіатром Теофіпольського ЦПМСД. Починаючи з 8 місяців і до цього часу з ОСОБА_5 приходила до неї його бабуся - позивач. Дитина доглянута, бабуся піклується про внука, виконує всі приписи лікаря. Оскільки хлопчик немає зареєстрованого місця проживання, вона не може його зареєструвати і ввести у базу даних пацієнтів. Вона матері хлопчика не бачила жодного разу, мати навіть не телефонувала до неї і не цікавилася його здоров`ям. Якщо дитина була здорова, то бабуся приводила його на щеплення згідно з графіком профілактичних щеплень, а якщо дитина була хвора - то приводила його на прийом.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що вона є директором Теофіпольського закладу дошкільної освіти №3 «Бджілонька». ОСОБА_8 з вересня 2021 року і до цього часу ходить в дитсадок, його приводить його бабуся, часом дідусь. В садочку хлопчик активний, його життям цікавиться бабуся, вона доглядає за ним, він завжди охайний, усміхнений, хороший хлопчик. Маму хлопчика вона не бачила ніколи, мама не телефонувала, життям дитини не цікавилась, подарунків не передавала, на свята не приходила. Вона ніколи не чула, щоб хлопчик згадував про маму.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що вона працює вихователем у садочку «Бджілонька». ОСОБА_17 прийшов до них у садочок у вересні 2021 року у молодшу групу, він відвідує дитсадок і вона є його вихователькою. Привела в садочок хлопчика бабуся. Вона маму ніколи не бачила, жодного разу мама не телефонувала та не цікавилася життям сина. Вона чула, що мама хлопчика один раз була в садочку, однак вона її не бачила. Влітку садочок закривається на два місяці. Поки садок їх садочок знаходиться на ремонті, то створюється об`єднана група і діти ходять в садочок «Зірочка». ОСОБА_8 постійно відвідує садочок, не ходить тільки якщо хворіє. Мама ніяких подарунків дитині не передавала. Бабуся оплачує всі необхідні кошти на іграшки, на харчування. Мама хлопчика участі у його вихованні не приймає.

Свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які є сусідами по під?їзду позивача, в судовому засіданні показали, що ОСОБА_8 проживає в сім?ї ОСОБА_1 з весни 2020 року, з часу, коли ОСОБА_12 з чоловіком привезли його з Хмельницького . Дитина була в жахливому стані , його розвиток не відповідав віку, він не міг сидіти, не реагував на ім?я не мав жодних емоцій. Бабуся приділяла йому максимум уваги і в даний час ОСОБА_8 дуже активний, любить спілкуватися, життєрадісний. Його мати приїздила на похорон ОСОБА_22 , більше вона не приїздила, дитину не відвідувала, хлопчик її не знає і називає мамою свою бабусю - ОСОБА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що позивач є бабою малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач ОСОБА_6 є його матір`ю, а батьком є ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , свідоцтвом про смерть (а.с.7-9). Відповідно до акта обстеження побутово-житлових умов №113 від 08.09.2023 неповнолітній ОСОБА_8 проживає без реєстрації з бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12-13). Відповідно до нотаріально посвідчених заяв від 20.09.2021 відповідач ОСОБА_6 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її сина ОСОБА_8 , який проживає з бабусею ОСОБА_12 та дідусем ОСОБА_13 в смт Теофіполі (а.с.10-11), станом на день розгляду справи заяви не скасовані. Позивач характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с.20-22). Згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав сектору «Служба у справах дітей» Теофіпольської селищної ради від 06.09.2023 року, позбавлення ОСОБА_6 батьківський прав відносно сина ОСОБА_8 буде відповідати інтересам дитини та призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_8 (а.с.27).

Суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що відповідач не мала змоги приймати участь в утриманні та вихованні сина у зв?язку із своїм лікуванням, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач перебувала на лікуванні у Хмельницькому центрі здорової молоді з 08.10.2021 по 08.04.2022 року та у отоларингології та щелепно-лицевої хірургії з 16.12.2022 по 26.12.2022 (що підтверджується довідкою центру та випискою із медичної карти, доказу того, що перешкоджало відповідачу приймати участь у вихованні та утриманні сина ОСОБА_8 поза вказаним періодом, суду не надано. Також суд оцінює критично акт від 26.05.2022 року про те, що ОСОБА_6 проживала з сином ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , оскільки у акті не вказано з якого та по який час відповідач там проживала разом із сином. Свідки , зазначені в акті , в судове засідання не викликалися та не допитувалися, оскільки, як зазначила в судовому засіданні представник відповідача, вони вже за вказаними в акті адресами не проживають.

В судовому засіданні явку відповідача визнано обов?язковою, однак ОСОБА_6 в судове засідання не з?явилася ні 16.01.2024, ні 07.02.2024, доказів наявності поважних причин неявки в судове засідання суду не надано. Крім того, суд зазначає, що , як встановлено в судовому засіданні та визнано сторонами, протягом перебування цивільної справи на розгляді Теофіпольського районного суду справи з 19.09.2023, відповідач лише раз 14.11.2023 відвідача сина у дитячому садочку, доказу наявності поважних причин того, що вона не відвідувала його на протязі більше двох місяців з того часу суду не надано. Вказане суд розцінює як небажання відповідача особисто дати пояснення у справі та не бажання зустрічатися із своїм сином.

Суд також критично оцінює твердження представника відповідача про те, що відповідач приймала участь в утриманні сина, оскільки пересилала позивачу кошти, оскільки відповідно до банківських квитанцій, з 2022 року по 2023 рік ОСОБА_1 отримала п?ять переказів по 1000 грн від ОСОБА_23 , доказу того, що мати ОСОБА_24 з 2020 року по день розгляду справи надала на утримання свого сина ОСОБА_25 хоча б гривню, суду не надано, як і не надано доказів наявності поважних причин того, що ОСОБА_26 не має фізичної можливості надавати допомогу на утримання сина.

Суд оцінює критично довідку від 18.12.2023 Хмельницьким закладом дошкільної освіти «Золота рибка» про те, що ОСОБА_5 з 13.06.2022 був зарахований у вказаний дошкільний заклад, оскільки у вказаній довідці не зазначено, чи він відвідував цей дошкільний заклад , та протягом якого періоду, та хто його туди приводив, жодним словом не охарактеризовано дитину. Разом з тим, суд приймає до уваги характеристику Теофіпольського закладу дошкільної освіти №3 «Бджілонька» від 03.08.2023, згідно якої ОСОБА_27 ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує заклад з вересня 2021 року, характеризується як активна та обдарована дитина, вихованням цікавиться його бабуся ОСОБА_1 , мати ОСОБА_24 з адміністрацією закладу та вихователями не контактує, дитиною не цікавиться, участю в освітньому процесі групи, яку відвідує її дитина, не приймає.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не цікавиться його здоров`ям, навчанням та духовним розвитком, не спілкується з сином, не проявляє батьківської турботи, хоча жодних об`єктивних обставин, які б перешкоджали відповідачці здійснювати свої батьківські обов`язки відносно до сина судом не встановлено, як не встановлено, що протягом розгляду справи у суді з 19.09.2023 ( тобто більше чотирьох місяців) відповідач виявила хоча б якісь материнські почуття до сина, тому позбавлення ОСОБА_6 батьківський прав відносно сина ОСОБА_5 , 2019 р.н. буде відповідати інтересам дитини.

Відповідно ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна та піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав сектору «Служба у справах дітей» Теофіпольської селищної ради від 06.09.2023 року опікуном над ОСОБА_5 необхідно призначити ОСОБА_1 . Відповідно до характеристики Теофіпольської селищної ради ОСОБА_1 характеризується позитивно (а.с.20), здорова, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (висновок Теофіпольської БПЛ), до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с.22-25).

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 необхідно призначити опікуном над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.166, 182 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_6 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 у розмірі 1/4 всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.164, 166, 182 СК України, ст. 60 ЦК України, 12, 81, 89, 259-265 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа Теофіпольська селищна рада як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити опіку над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.09.2023 року та до досягнення дитиною повноліття, в тому числі за один місяць негайно.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 1084 грн з судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча