Справа № 211/6044/23
Провадження № 2/211/182/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 лютого 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Данилової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.06.2021 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») було укладено Кредитний договір №. У наслідок не належного виконання зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість у сумі 42 489,84 грн., яка складається з: 27 450,92 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 601,44 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 12 437,48 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. 27.01.2023 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги №20230127, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні «ФК «ЦФР» Права Вимоги до Боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників за Кредитним договором № від 25.06.2021, укладеним між відповідачем та ТОВ «ФК «ЦФР» - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 42 489,84 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач скористався право відзиву та 25 січня 2024 року до суду подано відзив на позовну заяву. Із вказаного відзиву вбачається, що відповідач просить суд задовольнити позовні вимоги позивача частково, лише в частині заборгованості за кредитним договором за тілом кредиту у розмірі 17 839,34 грн. Оскільки паспорт кредиту не є складовою кредитного договору. Сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для позивача безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено у оспорюваному договорі під час його виконання. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора, позивач не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у нього доказів за основним зобов`язанням, що виникло на підставі кредитного договору. Також просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з позивача на свою користь витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

05 лютого 2024 року представником позивача Дергуновою А.В. через систему «Електронний суд» скеровано відповідь на відзив, відповідно до якого представник просить відзив відповідача залишити без розгляду та задоволення, позовні вимоги позивача до відповідача задовольнити в повному обсязі. Також просить відмовити у стягнення правничої допомоги у зв`язку з недоведеністю оплати послуг адвоката.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача Юшкевич К.Д. через систему «Електронний суд» скерувала клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З матеріалів справи вбачається, що 25 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 36 239,34 грн. строком на 36 місяців з нарахуванням 9,99% річних від суми боргу за договором та 2,99% щомісячних від суми кредиту, реальна річна процентна ставка, % річних склала 81,18% (а.с. 4 копія кредитного договору, а.с. 5, 6 копія паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №5487516).

Як вбачається з пункту 1.3. Кредитного договору, позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту №5487516, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Доказів на спростування факту укладення вказаного договору й Паспорту кредиту, та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. Навпроти, відповідач визнає підписання ним вказаного кредитного договору, однак, посилається на правову позицію Верхового Суду, відповідно до якої паспорт кредиту не є складовою кредитного договору. Але суд вважає, що вказана правова позиція не може бути застосована до даних правових відносин, тому що правова позиція, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року по справі №393/126/20, стосується умов кредитування АТ КБ «ПриватБанк». Також суд зауважує, що відповідач ОСОБА_1 особисто підписав як кредитний договір, так і паспорт кредиту, про що свідчать його підписи у вказаних документах.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Однак, відповідач виконав свої зобов`язання частково (а.с. 11, 12 копія довідки), у наслідок чого у відповідача виникла заборгованість у сумі 42 489,84 грн., яка складається з: 27 450,92 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 601,44 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 12 437,48 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками (а.с. 13 розрахунок заборгованості).

27.01.2023 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги №20230127, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні «ФК «ЦФР» Права Вимоги до Боржників, вказаними в реєстрі боржників (а.с. 14-16).

Згідно із п. 1.2 Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий Кредитор заміняє Кредитора у Кредитних Договорах та Застоводержателя за Договорами застави, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників та/або Застоводавців належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами та Договорами застави.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № від 25.06.2021 у сумі 42 489,84 грн. (а.с. 17), з яких: 27 450,92 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 601,44 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 12 437,48 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками.

Згідно із п. 3.1. Договору відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» гарантує, що йому належить Право Вимоги за Портфелем Заборгованості до Боржників, зазначених у Реєстрі боржників.

Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання у повному обсязі. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунок позивача.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтями 514, 516 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Як передбачено ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно із правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Як вже встановлено судом, боржник належним чином зобов`язання по поверненню кредитних коштів та відсотків не виконав, в результаті виникла заборгованість за Кредитним договором № від 25.06.2021, право вимоги за яким, на підставі Договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Загальна сума заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за вказаним кредитним договором становить 42 489,84 грн.

Сукупність наведених доказів, наданих позивачем, та їх належна оцінка дають суду підстави для задоволення заявлених позивачем вимог в повному обсязі. При цьому суд відхиляє заперечення відповідача щодо правових підстав ТОВ «ФК «ЦФР» нараховувати відсотки на кредит та посилання на правові позиції Верховного Суду. Так як вже зазначалось, відповідач ОСОБА_1 особисто підписав як кредитний договір, так і паспорт кредиту, про що свідчать його підписи у вказаних документах, тобто позичальник ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами кредитування; пунктом 1.3. Кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту №5487516, який є невід`ємною частиною цього Договору. Посилання на правові позиції Верховного Суду суд вважає недоречним, оскільки правові позиції Верховного Суду стосуються умов кредитування АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсалбанк», а не ТОВ «ФК «ЦФР». Також треба зауважити, що фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути з відповідача на свою користь лише суму заборгованості, яка була нарахована первісним кредитором та складається із заборгованості за тілом кредиту та відсотками, хоча кредитний договір дійний до 05.07.2024.

Також суд погоджується з зауваженням представника позивача, викладеним у відповіді на відзив, що відповідач не надав до суду нічого, що б спростовувало докази надані позивачем, заперечувало суть позовних вимог, а також не надано жодних доказів, які б мали істотне значення для «іншого правильного вирішення справи».

Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2 684,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.33), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача.

Відповідно у зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30) суму заборгованості за Кредитним договором № від 25 червня 2021 року станом на 27 січня 2023 року в сумі 42 489 (сорок дві тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) гривень 84 копійки, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу в сумі 27 450 (двадцять сім тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 92 копійки; заборгованості за річними процентами в сумі 2 601 (дві тисячі шістсот одна) гривня 44 копійки; заборгованості за щомісячними процентами в сумі 12 437 (дванадцять тисяч чотириста тридцять сім) гривень 48 копійок; та судовий збір у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 20 лютого 2024 р.

Суддя Д.М. Ніколенко