Ширяївський районний суд Одеської області
06.02.2024 Справа №: 494/1468/23 Провадження № 2/518/80/2024
Ширяївський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Тарасенко М.С., за участю секретаря судового засідання Шевчук Г.С., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного Товариства «Укрпошта» в особі Одеської дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором короткострокової безвідсоткової позики,
Позивач зазначає, що договори новації та короткострокової безвідсоткової позики укладені відповідачем добровільно та нею підписані; матеріали службового розслідування щодо привласнення відповідачем майна натепер надати не може; відповідний наказ про притягнення відповідача до матеріальної відповідальності не видавався; відповідач частково виконала договір позики, шляхом повернення частини грошових коштів; позивач не надавав відповідачу грошові кошти в позику; відповідач визнана такою, що має борг перед позивачем.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити, у випадку неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення.
Відповідач, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, тому з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Судом встановлено, що відповідач працювала в АТ «Укрпошта» за трудовим договором на посаді начальника ПВПЗ №36.
07 грудня 2022 року позивач та відповідач уклали Договір короткострокової безвідсоткової позики №110.009.015-367.
Сторони домовились, що проценти за користування Позикою встановлюється у розмірі 0 відсотків (пункт 1.2 Договору позики).
Сторони досягли згоди, що утримання із заробітної плати, які будуть здійснюватися згідно пункту 3.1 цього Договору, є договірними і не є відрахуваннями із заробітної плати у розумінні статті 26 Закону України «Про оплату праці» (пункт 2.2 Договору позики).
Первісне зобов`язання припиняється з моменту набрання чинності цього Договору (новації) (пункт 2 Договору новації).
Зміст і умови нового зобов`язання викладені у Договорі позики, в якому сторонами є сторони за первісним зобов`язанням і за цим договором (пункт 3 Договору новації).
Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства (частина 1 статті 6 Цивільного кодексу України, далі - також ЦК).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних),у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного абоіншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частина 1, 2 статті 207 ЦК).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК).
Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація) (частина 2 статті 604 ЦК).
Договір єукладеним,якщо сторонидосягли згодиз усіхістотних умовдоговору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК).
За домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням. Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу) (частина 1, 2 статті 1053 ЦК).
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (частина 1 статті 1046 ЦК).
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (частина 1 статті 1047 ЦК).
Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків (частина 1 статті 130 Кодексу законів про працю, далі - також КЗпП).
При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством (частина 2 статті 130 КЗпП).
Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, далі - ЦПК).
Системний аналіз норм зазначених у пункті 6 мотивувальної частини рішення, свідчить, що характерними для новації є наявність взаємної згоди сторін щодо припинення дії попереднього зобов`язання та щодо умов нового зобов`язання, припинення попереднього зобов`язання і виникнення між тими ж сторонами нового зобов`язання. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує в майбутнього для позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним.
Представник позивача не довів, що відповідачу фактично надавалися кошти в позику, та не були надані належні, допустимі та достатні в своїй сукупності докази, щодо існування, між позивачем та відповідачем, попередніх зобов`язальних відносин цивільно-правового характеру, їх виду та розміру, а тому фактично предметом позову є відшкодування позивачу майнової шкоди, завданої працівником при виконанні своїх трудових обов`язків.
Суд наголошує, що порядок відшкодування такого виду шкоди регламентується нормами трудового законодавства. КЗпП передбачена матеріальна відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, у межах середнього місячного заробітку та випадки обмеженої та повної матеріальної відповідальності працівників.
Суд констатує, що спричинена позивачу як роботодавцю матеріальна шкода, внаслідок недостачі грошових коштів, які належать позивачу, не є боргом в розумінні позики, а тому договір короткострокової безвідсоткової позики не є новацією цього боргу. Спричинена відповідачем шкода, в разі її підтвердження у встановленому законом порядку, може бути стягнута в порядку відшкодування шкоди, спричиненої працівником відповідно до норм КЗпП або ЦК.
Зважаючи на це, та враховуючи приписи статті 115 ЦПК, обґрунтування, які наведені в поданому позивачем науково-правовому висновку від 10 грудня 2021 року, не спростовують висновків суду.
Такі висновки, узгоджуються з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 29 січня 2020 року в справі № 560/1299/17.
Щодо науково-правового висновку наданого позивачем від 12 липня 2021 року доктора юридичних наук, професора кафедри трудового права Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого Ярошенко О.М. кандидатки юридичних наук, доцентки кафедри трудового права Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_2 , кандидата юридичних наук, доцента кафедри цивільного права № 1 Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого Карнаух Б.П., доцента юридичних наук, доцента кафедри кримінального права № 1 Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого Пономаренко Ю.А. щодо заміни первісного зобов`язання про відшкодування визнаної працівником шкоди, можливого результату новації боргу (шляхом укладення між працівником та товариством договору позики) у вигляді звільнення працівника від кримінальної відповідальності, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною другою статті 114 ЦПК України висновок експерта у галузі права не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийнято за результатами розгляду справи.
Відповідно до статті 115 ЦПК України висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду. Суд може посилатися в рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань.
Отже, зазначений висновок не є доказом у розумінні статті 76, 115 ЦПК України.
Крім того, з урахування змісту статті 115 ЦПК України суд не зобов`язаний посилатись на висновок експерта у галузі права, оскільки він має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду.
З огляду на зазначене суд доходить висновку щодо відмови у задоволенні позовної заяви.
Виходячи з приписів частини 1 статті 141 ЦПК судові витрати покладаються на позивача оскільки у позові відмовлено.
Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, суд,
В задоволенні позовної заяви Акціонерного Товариства «Укрпошта» в особі Одеської дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором короткострокової безвідсоткової позики - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Ширяївського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду, відповідачем у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, а позивачем у загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення.
Повний текст рішення складений 06 лютого 2024 року.
Суддя М. Тарасенко