Справа №: 343/307/24
Провадження №: 2-о/343/47/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Бігун В.П. 06.02.2024 звернулася в Долинський районний суд Івано-Франківської області із заявою сформованою в системі «Електронний суд», в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Свою заяву мотивувала тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється сином заявниці та проживає разом з нею однією родиною за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час спільного проживання ОСОБА_2 постійно зловживає спиртними напоями, в результаті чого його мама, ОСОБА_1 , неодноразово потерпає від психологічного та фізичного насильства зі сторони сина, зокрема образ нецензурними словами, погрозами побиття, застосовуванням фізичної сили, знущаннями тощо, внаслідок чого ОСОБА_1 неодноразово викликала поліцію. Незважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності, своєї поведінки ОСОБА_2 не змінює. Окрім того, в провадженні Долинського районного суду перебуває кримінальна справа №343/270/24 відносно ОСОБА_2 як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

На даний час ОСОБА_1 дуже переживає за свою безпеку, оскільки сприймає погрози сина щодо розправи як реальні.

Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо заявниці необхідно застосувати до ОСОБА_2 обмежувальний припис у вигляді заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою та вести телефонні переговори з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (а.с.1-2).

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Бігун В.П. (ордер серії АТ №1057960 а.с.3) не з`явилися, хоч про дату, час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому Законом порядку. Представник заявниці подала клопотання сформоване в системі «Електронний суд», згідно якого просять провести судове засідання по даній справі без участі заявниці та її представника адвоката Бігун В.П. Викладені у заяві вимоги підтримують в повному обсязі, складу суду довіряють (а.с.14).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , в судовому засіданні проведеному 08.02.2024 попросив відкласти розгляд справи, що судом було задоволено та відкладено судове засідання на 09.02.2024 в 09.00 год.

В судове засідання , яке призначена на 09.02.2024 в 09.00 год. ОСОБА_2 не з`явився, причини своєї наявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчить розписка-повідомлення (а.с.24).

Ч.2 ст.247 ЦПК України,передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Враховуючи вимоги ст. 350-5 ЦПК України щодо часових меж розгляду справи про видачу обмежувального припису, оскільки судом було вжито всіх можливих заходів, спрямованих на недопущення порушення прав будь-кого з учасників судового провадження, зважаючи на необхідність судового захисту прав ОСОБА_1 , яка звернулася до суду, стверджуючи про те, що вона є жертвою домашнього насильства і потребує відповідного захисту, враховуючи, що заборони розгляду такого роду заяв за відсутності належним чином повідомлених учасників справи немає, суд вважає за можливе розглянути дану заяву без участі заінтересованої особи, яка належним чином повідомлена про розгляд заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Ч. 2 ст. 3 даного Закону визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання.

Ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

-фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани,

штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з ч. 2 ст. 26 вказаного Закону, обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

В п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18).

Крім того, Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №754/11171/19 зробив висновок, що тимчасове обмеження права власності кривдника, зокрема тимчасове обмеження у користуванні житловим приміщенням, з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Як вбачається з копії паспорта заявниці НОМЕР_1 , виданого Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 17 січня 2002 року (а.с.6), ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Судом встановлено, що разом із заявницею ОСОБА_1 за даною адресою зареєстрований та проживає син заявниці ОСОБА_2 .

Родинні відносини між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 від 29.12.1992, де в графі батько записаний ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 (а.с.5).

Як ствердила в заяві заявниця ОСОБА_1 , її син, ОСОБА_2 , систематично вчиняв відносно неї домашнє насильство: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, принижував, вживав образливу критику, погрожував побиттям, застосовуванням фізичної сили.

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до правоохоронних органів за фактом протиправних дій її сина, що підтверджено листом відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області (а.с.8-9) .

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.08.2023 у справі № 343/1774/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) гривень. (а.с.20-21).

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04.10.2023 у справі № 343/2219/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (триста сорок гривень) (а.с.22-23).

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.11.2023 у справі № 343/2585/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (триста сорок гривень) (а.с.24-25).

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13.11.2023 у справі № 343/2786/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, та накладено остаточне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. (п`ятсот десять гривень) (а.с.26-27).

На даний час в провадженні Долинського районного суду перебуває справа №343/270/24 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчинення злочину передбаченого ст. 126-1 КК України (а.с.25).

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

Верховний Суд у постанові від 26 вересня 2019 року у справі № 452/317/19-ц (провадження № 61-12915св19) зробив висновок про те, що «притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства (правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП ) може бути підставою для застосування заходів обмежувального припису».

За таких обставин, враховуючи, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів вчинення ОСОБА_2 , домашнього насильства щодо ОСОБА_1 , з метою запобігання продовженню чи повторному вчиненню ним домашнього насильства щодо заявниці, суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 місяців, визначивши

йому заходи тимчасового обмеження прав, зазначені в заяві ОСОБА_1 , яка підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 263-265, 350-1 - 350-6, 350-8ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задоволити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо постраждалої особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 6 (шість) місяців та встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав:

1) Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ведення телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити у відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя:

09.02.24