ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/1921/23
Номер провадження 22-ц/818/455/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

представника позивача адвоката Малінікова Д. К.,

представника відповідачки адвоката Сідько С. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2023 року в складі судді Музиченко В.О. у справі № 638/1921/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивовано тим, що за рішенням суду він сплачує на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 липня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованості зі сплати аліментів він не має. Він офіційно працевлаштований у ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій у Полтавській області де проходить службу з 20 вересня 2022 року на посаді заступника начальника 8 державної пожежно-рятувальної частини 1-го державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Полтавській області. Ця робота є його єдиним джерелом доходу, іншого майна, рухомого чи нерухомого він не має. На даний час його сімейний стан змінився в порівнянні з 2013 роком. 12 листопада 2016 року він одружився з ОСОБА_4 та від даного шлюбу вони мають дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він бере повну участь в матеріальному забезпеченні сина ОСОБА_7 та його вихованні. Зазначає, що поява другої дитини не повинна впливати на утримання першої дитини, він не відмовляється від сплати аліментів, однак утримання однієї дитини не повинно йти в розріз інтересів іншої, яка знаходиться на його утриманні. Розмір стягуваних аліментів перевищує прожитковий мінімум на дитину її віку та у випадку зменшення його розміру не вплине на забезпечення базових потреб дитини. Крім зміни сімейного стану, він також повинен утримувати хворого батька ОСОБА_3 , про факт його хвороби він зазначав під час ухвалення рішення у справі про стягнення аліментів, однак за 10 років стан батька погіршився. Батько потребує постійного амбулаторного та періодичного стаціонарного лікування. Окрім оплати лікування він також несе витрати з купівлі продуктів харчування. Батько має мінімальну пенсію та не може сам себе забезпечувати. Його мати ОСОБА_8 також має незадовільний стан здоров`я, яка свого часу перенесла інсульт та також потребує амбулаторного та стаціонарного лікування. Витрати та утримання дітей та батьків сягають 70 % його доходу. Крім того, він на даний час проходить навчання у Національному університеті цивільного захисту населення на 2 курсі за спеціальністю «Пожежна безпека» та навчання відбувається на платній основі.

Посилаючись на вказані обставини, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 з 1/4 до 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

25 липня 2023 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Сіденко Світлана Іванівна, подала відзив на позовну заяву в якій просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відзив мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 відповідачка не визнає в повному обсязі, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення. Просить суд врахувати, те що з моменту ухвалення рішення судом про стягнення аліментів, у відповідачки погіршився матеріальний стан, з`явилися інші утриманці, це малолітня дитина від іншого шлюбу та непрацездатні батьки, і як наслідок додаткові витрати на їх утримання. Донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з відповідачкою, за адресою: АДРЕСА_1 яка одноособово турбується про її здоров`я, харчування, навчання. Враховуючи довідку про доходи позивача, його матеріальний стан покращився і в повній мірі дозволяє йому утримувати себе і родину належним чином. Одночасно батьки позивача мають інших осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати, - сина ОСОБА_9 , який є військовослужбовцем та відповідно отримує дохід. Згідно інформації лікаря «Чутівської центральної лікарні» від 02 червня 2023 року дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на диспансерному обліку. За станом здоров`я дитина потребує постійного нагляду, амбулаторного та санаторно-курортного лікування. Згідно довідки від 2 червня 2023 року, видана викладачем англійської мови, про те що ОСОБА_5 відвідує платні курси іноземної мови з серпня 2022 року по теперішній час. Крім того, на утриманні відповідача перебуває хвора матір, з 3 групою інвалідності, яка також потребує належного лікування, та матеріальної підтримки доньки. Відповідачка вважає, що зменшення розміру аліментів на утримання дитини з 1/4 частки всіх видів доходів на 1/8 частку його доходів у зв`язку зі зміною матеріального та сімейного стану не буде спрямовано на належне матеріальне забезпечення дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

29 липня 2023 року та 01 серпня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Маліннікова Дар`я Костянтинівна, подав відповідь на відзив в якому просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідь на відзив мотивована тим, що наявність у нього брата жодним чином не впливає на обов`язки щодо утримання непрацездатного батька, окрім того його брат проживає у Івано-Франківській області та не має можливості допомагати батьку, який потребує постійного стороннього догляду. У брата на утриманні перебуває дружина, яка є інвалідом 2 групи. Відповідачка перебуває в офіційному шлюбі з батьком другої дитини, який має обов`язок їх утримувати. Перебування у декретній відпустці не може бути обґрунтуванням погіршення матеріального стану, більше того, у таких діях відповідачки вбачається перекладання тягаря утримання усієї її родини на нього. Крім того, батько відповідачки являється фізичною особою підприємцем, працює та отримує самостійний дохід, мати відповідачки теж працевлаштована та має окрім пенсії, самостійний дохід. Зазначив, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка дійсно відповідно до долучених довідок від лікаря перебуває на обліку та має декларацію з педіатром, але на щастя, не має хронічних захворювань та стійкого розладу здоров`я. Зменшення розміру аліментів не призведе до порушенням прав та інтересів дитини ОСОБА_10 , або позбавить її можливості на забезпечення базових потреб, але з врахуванням зміни його сімейного стану надасть можливість забезпечувати і свого молодшого сина ОСОБА_7 і батьків, один з яких потребує постійного стороннього догляду та стан якого погіршується.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що належних та допустимих доказів того, що з моменту винесення судового рішення суттєво змінились обставини, які не дають змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано. Позивачем не надано доказів зміни його матеріального стану, що унеможливлює сплату аліментів у визначеному судом раніше розмірі. Напроти дохід позивача після ухвалення рішення суду значно збільшився. На даний час позивачем не надано доказів про суттєве погіршення стану здоров`я батька, крім того позивач має рідного брата, який хоч і проживає у іншій області, однак не позбавлений можливості матеріально допомагати батькам. Також судом враховано, що розмір стягуваних аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу є мінімальним, який передбачений законом. Матеріали справи не містять доказів про доходи позивача та відсутність у нього доходів для сплати аліментів у визначеному розмірі, з огляду на витрати, які він несе на іншу дитину, розмір яких також не підтверджений.

24 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення скасувати, ухвалите нове рішення яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована доводами які є аналогічними доводам викладеним у позові та відповіді на відзив. Крім того, зазначив, що судом першої інстанції не дотримано принципу об`єктивності та справедливості в оскарженому рішенні.

ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не оскаржила, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача адвоката Малінікову Д. К., яка підтримала апеляційну скаргу, представника відповідачки адвоката Сідько С. І., яка проти апеляційної скарги заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т. 1, а.с.11).

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 09 серпня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 стягнені аліменти на утримання доньки ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 липня 2012 року і до досягнення повноліття дитиною (т.1, а.с. 12).

12 листопада 2016 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_12 (т. 1, а.с. 13).

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 14).

ОСОБА_1 проходить службу в ГУ ДСНС України у Полтавській області з 18 червня 2013 року. З 20 вересня 2022 року по теперішній час на посаді заступника начальника 8 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Полтавській області, що підтверджується довідкою № 18-30/25 від 20 січня 2023 року (т.1, а.с. 39).

Згідно довідки державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції № 8677 від 07 лютого 2023 року у ОСОБА_1 відсутня заборгованість зі сплати аліментів (т.1, а.с. 41).

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає зі своєю родиною, яка складається з дружини ОСОБА_4 та сина ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою № 121/09-29 від 19 січня 2023 року (т.1, а.с. 15).

ОСОБА_3 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т.1, а.с. 27).

ОСОБА_3 є особою з інвалідністю другої групи, потребує постійного амбулаторного та періодично стаціонарного лікування та отримує пенсію по інвалідності станом на грудень 2022 року у розмірі 3115,07 грн на місяць, що підтверджується довідкою МСЕК серія 10ААА № 170631, довідкою № 634 виданої КП «Чутівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 28 листопада 2022 року та довідкою про доходи № 8951 5476 7799 0911 (т.1, а.с. 24, 23, 22).

ОСОБА_8 є пенсіонеркою за віком та потребує постійного амбулаторного та стаціонарного лікування, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 та копією довідки № 10 виданої сімейним лікарем при КНП «Чутівький ЦПМСД» (т.1, а.с. 25,26).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно з вимогами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначений розмір аліментів є достатнім та відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Аналізуючи зміст наведених вище норм законодавства, можна дійти висновку, що діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Оскільки утримання дитини є обов`язком обох батьків, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, розмір заробітної плати, наявність у позивача на утриманні іншої дитини та непрацездатних батьків, він є студентом Національного університету цивільного захисту України з платною формою навчання, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково.

Керуючись ст .ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 09 січня 2013 року на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Компенсувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір в сумі 1 610 (одна тисяча шістсот десять) грн 40 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В.Бурлака

В.Б.Яцина