Справа № 952/505/22
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.03.2024 Зачепилівський районний суд Харківської області
у складі : головуючого судді Яценка Є.І.,
при секретарі Оданець С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Зачепилівка Харківської області заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Турчак Марини Валеріївни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою АТ «Харківгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу,-
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Турчак М.В. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення судових витрат на проведення судово - почеркознавчої експертизи в розмірі 8 125 грн., ( вісім тисяч сто двадцять п`ять гривень) 32 коп., та витрати з надання професійної правничої допомоги в розмірі 30 000 грн ( тридцять тисяч гривень) грн. 00 коп.
В обґрунтування заяви представник відповідача адвокат Турчак М.В. зазначила, що в рішенні Зачепилівського районного суду Харківської області від 12.03.2024 року не вирішено питання про витрати, які відповідач поніс при розгляді справи і які складаються із витрат на проведення судово - почеркознавчої експертизи по справі та витрат на професійну правничу допомогу.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Турчак М.В. подала до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з позивача витрати на проведення судово- почеркознавчої експертизи та витрати з надання професійної правничої допомоги.
До суду від представника АТ «Харківгаз» Бєловол О.О. надійшло заперечення в якому просила суд відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Турчак М.В. щодо встягнення судових витрат на проведення судово- почеркознавчої експертизи та витрат з надання правничої допомоги у повному обсязі з підстав ненадання належних та достовірних доказів понесених відповідачем вищезазначених витрат, а також розглянути справу без участі їхнього представника.
Відповідно до ч. 3-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи те, що неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що Зачепилівським районним судом Харківської області було ухвалено рішення від 12.03.2024 яким в позові АТ « Харківгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу відмовлено в повному обсязі.
При винесенні вищевказаного судового рішення судом не було вирішено питання про стягнення судових витрат зокрема понесених на професійну правничу допомогу та судово - почеркознавчої експертизи.
Відповідачем надані докази понесення ним судових витрат які складаються із витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 ст.141 ЦПК України, встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо); такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатурута адвокатську діяльність» (далі Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 Закону передбачено, що видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно зі ст.30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником відповідача - адвокатом Турчак М.В. було надано копію договору б/н про надання правничої допомоги від 22.06.2023; копію Додаткової угоди від 25.06.2023 до Договору про надання правничої допомоги б/н від 22.06.2023; копію квитанції 3761-2400-1806-1913; копію звіту про приймання - передавання наданих послуг від 15 березня 2024 року відповідно до якого адвокат склав а Клієнт прийняв наступні послуги: вивчення наданих матеріалів та заслуховування пояснень в розмірі 3 000 тисяч гривень, аналіз нормативного матеріалу, коментарів, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах в розмірі 4000 тисячі гривень; підготовка та подання процесуальних документів по справі № 952/505/22 ( клопотання про призначення судово- почеркрзначої експертизи та витребування доказів, клопотання про витребування доказів (повторно), клопотання про долучення доказів, заяви про участь у судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції, заяви в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України, заяви про винесення додаткового рішення по справі) в розмірі 15 000 тисяч гривень; представництво інтересів Клієнта під час розгляду справи № 952/505/22 в Зачепилівському районному суді Харківської області в розмірі 8000 тисяч гривень.
Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, на що неодноразово наголошувалося Верховним Судом.
Згідно Додаткової угоди до Договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 22.06.2023 року яка міститься в матеріалах справи відсутня частина наданих послуг які вказані в Звіті про приймання - передавання наданих послуг від 15 березня 2024 року, а саме :
- вивчення наданих матеріалів та заслуховування пояснень вартістю 3 000 грн.,
- аналіз нормативного матеріалу, коментарів, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах вартістю 4 000 грн., тому суд не бере до уваги витрати, які розписані в Звіті від 15 березня 2024 року пункт 1 та пункт 2 на суму 7000 грн.
За змістом ч.1 та п.3 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати пов`язані із проведенням експертизи.
Відповідно до положення п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 поніс судові витрати на проведення судово- почеркознавчої по справі в розмірі 8 125,32 грн, що підтверджується відповідною квитанцією про їх сплату.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд вважає, що підлягають до стягнення з позивача на користь відповідача судові витрати в розмірі 31 125,32 грн., оскільки у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 13, 133, 137, 141, 258, 263-265, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Турчак Марини Валеріївни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою АТ «Харківгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу - задовольнити частково.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Є.І.Яценко